34 WITTROCK, OM OOTl-ANDS OCH ÖLANDS SÖTVATTENSALGER. 



Gen. IL Pandorina (Bory 1824) Prings. 1869. 

 Paar. v. Schwännsp. p. (j et 7. Bory Hist nat. d. zooph. 

 (sec. Ebrenb.). 

 1. P. Morum MiJLL. 1786. 



Animalc. lufus. p. 20, t. 8, f. 14—16. Prings. 1. c. f. 1—7. 

 Gotl. Lifvede su, Biirge. Ol. Borgholms kungsgård. 



Gen. III. Eudorina Ehrenb. 1832. 

 Entw. d. Infus. p. 78. Prings. 1. c. p. 6 et 7. 

 1. E. elegans Ehrenb. 1832 

 1. c. t. 2,\\ 10. Prings. 1. c. f. 8. 



Gotl. Hälla sn, Tule; Lifvede sn, Peinarve. 01. Borg- 

 holms kungsgård. 



Gen. IV. Gonium (]\Iull. 1773) Ehrenb. 1832. 

 Entw. d. Infus. p. 70. Mull. \ erm. hist. vol. 1, pars 1, p. 60; 



ex parte. 

 1. G. pectorale Mull. 1773 

 1. c. Ehrenb. Infus. p. 56, t. 3, f. 1. 

 Öl. Borgholm. 



Ordo IV. Coiijiigatae De Bar. 1858. 

 LTnters. iib. Conjug. p. 67. 



Eam. 1. Mesocarpeae De Bar. 1858 

 1. c. p. 70. 

 Såsom kåndt är hafva författarne fördelat Mesocarpé- 

 erna på följande slägten: Staurospermum KuTZ., Meso- 

 carpus Hass., Craterospermum Braun, Pleurocarpus 

 Braun, Sphserospermum Clev. och Plagiospermum Clev. 

 Af dessa hafva åtminstone treune, nemligen Mesocarpus, 

 Staurospermum och Plagiospermum allmänt ansetts i 

 hög grad naturliga och välgrundade, såsom baserade på fysio- 

 logiska karakterer, hemtade från det olika förloppet vid spo- 

 rernas bildning. Då nu dessa karakterer af alla algologer be- 

 traktats såsom synnerligen vigtiga och goda och hittills äfven 

 alltid befunnits fullkomligt konstanta, kunde det icke annat 

 än förefalla i hög grad öfverraskande att finna en Mesocarpé- 

 form, (Mougeotia calcarea (Clev.) nob.; se sid. 40), hos 

 hvilken sporbildningen visade sig försiggå på alla de olika 

 sätt, som ansetts karakteristiska för familjens särskilda slägten; 



