4 HOLMGREN, SKAND. ART. AF OPHIONIDSLAfiTET CAMPOPLEX. 



intills icke haft att förfoga öfver. Det oaktadt uppförde jag 

 emellertid i mina y>Entomologiska anteckningar under en resa i 

 södra Sverige år IHöh-) ^) några framstående former af Geaven- 

 HORSTS Campopl. pugillator såsom sjelfständiga arter ocli bc- 

 skref dem under benämningarne areolator, nitidxdator och vali- 

 dicornis. Och sedermera då jag vitgaf min Monographia Ophi- 

 onidum Suecue -), ökade jag artantalet med fyra nya arter, 

 nämligen med carinifrons, hucculentus, lapponicus och leptogaster, 

 på samma gång som jag dock ansåg mig böra indraga areo- 

 lator och endast såsom konstanta former nnder pugillator upp- 

 ställa validicornis jemte en ny, som jag benämnde anceps. 

 Den likaledes i detta senare arbete af mig beskrifna C. me- 

 lanarius måste helt och hållet utgå såsom hörande till slägtet 

 Limneria. 



Sådan var i korthet utredningen af de skandinaviska ar- 

 terna när Prof. Företers Monographie der Gattung Canipoplex ^) 

 år 1868 utkom. I denna iitförliga afhandling har författaren 

 beskrifvit icke mindre än 72 arter, hvilka alla skulle kunna 

 hänföras till och fördelas på de fyra, som GravejsHORST upp- 

 tagit uti sin Ichneumonologia Europcea, och vid hvilken för- 

 delning de aldra flesta skulle komma att underordnas C. pu- 

 gillator. 



]\ran skulle visserligen kunna göra den anmärkningen, att 

 Prof. FÖR8TER gått alltför långt i sina artbestämningar, då han 

 här, liksom vid beskriihingen af slägtet Pe;:omachus, i flertalet 

 fall haft blott ett enda exemplar att hålla sig till; men vid 

 granskningen af de ganska rikhaltiga samlingar, som för när- 

 varande äro ställda till min disposition, har jag dock kommit 

 till den öfvertygelsen, att uti intet ichneumonidslägte färg- 

 och skulpturförhållandena kunna tillmätas en större grad af 

 bestämdhet, än hos detta, hvarföre också de uppställda arterna, 

 hvilkas karakterer derpå hufvudsakligen blifvit grundade, i 

 allmänhet borde kvmna anses vara tillfyllest bestämda. Men 

 en omständighet, vid hvilken Prof. Förster icke fästat till- 

 räckligt afseende, är den olikhet i skulptur och färgteckning, 

 som mången gång gifver sig tillkänna hos de särskilda könen 

 af samma arter, och det vill synas som om ett sådant förbi- 



') I K. Vet.-Akad. Handl. för år 1854. 

 2) I K. Vet.-Akad. Handl. för år 1858. 



') I Verhandlungen der k. k. zoologisch-botauischen Gesellschaft in Wien. 

 Jahrg. 1868. XVIII Band. — III und IV Heft. 



