lo HOLMGREN, SKAND. AKT. AF OPHIONIDSLÄGTET CAMPOPLEX. 



och till antalet färre än dein man återfinner t. ex. hos slägtet 

 Ichneiimon, der metathoraxformen kan anses vara typisk, dock 

 till alla delar motsvara dessa och i följd deraf äfven böra bi- 

 behålla samma benämningar Jag får i detta fall hänvisa till 

 mina föregående af handlingar, t. ex. Ichneumonologia Suecica 

 Tom. I. pl. 1. Hvad som först och främst faller i ögonen 

 när man betraktar metathorax hos en Campoplex är, att lygg- 

 sidan (metanotum) är mer eller mindre djupt insänkt, urgröpt 

 eller stundom bredt rännformig, i följd hvaraf de 2 midtel- 

 falten, area supero- och posteromedia, komma att flyta all- 

 deles tillsammans; vidare att de iipphöjda linier eller costse, 

 som begränsa areas superoexteruse och area3 dentipar» delvis 

 kunna vara utplånade, samt slutligen att arese juxtacoxales 

 alltid saknas ^). Hos några arter af slägtet Lirnneria är meta- 

 notum längs midten äfven urgröpt och hela bildningen af 

 metathorax för öfrigt temligen öj^verensstämmaude med den 

 hos Campoplegerna. De skilja sig dock från dessa senare, 

 utom genom andra vigtiga kännetecken, på metathorax' rund- 

 aktiga spirakler — Mellankroppen är svart, utan teckningar. 

 Bahhrojrpen. Denna kroppsdel erbjuder ganska vigtiga 

 kännetecken för arternas särskiljande. Det l:sta segmentet 

 är sinalt och nästan alldeles rakt. Endast hos C. nitidulator 

 är det, sedt från sidan, märkbart krökt. Emellan petiolus och 

 postpetiolus är vanligen, genom denna sednares starkare ut- 

 vidgning, en tydlig begränsning. Sällan öfvergå båda i hvar- 

 andra, då i sådant fall gränsen dem emellan antydes af spi- 

 raklernas läge. Petiolus har oftast på sidorna mer eller mindre 

 hlngt bakom spiraklerna en temligen stark fördjupning eller 



') Då jag af förekommen anledning icke på länge torde blif\a satt i till- 

 fälle att ånyo fortsätta mina Ichneumonologiska skrifter, vill jag nu 

 fästa entomologernas uppmärksamhet på ett ganska intressant förhållande, 

 s(3m är väl värdt mödan af en grundligare utredning. Det är vingarnas 

 och l:sta bakkroppssegmentets läge under pupptillståndet. Jag har näm- 

 ligen icke så ringa anledning till den förmodan, att metathorax' skuli^tur 

 i viss mån betingas af nämnda segments form och af vingarnas åder- 

 förgrening, emedan segmentet såväl som vingarna hos de arter, hvilka 

 hafva metathorax delad i ett större eller mindre antal fält, under pupp- 

 tillståndet ligga så starkt tryckta intill i fråga varande kroppsdel, att 

 deras olika delar passa alldeles in i hvarandra. Säkert är åtminstone, 

 att man hos vissa grup))er bland Ichneumoniderua af vingarnas åder- 

 förgi-ening kan sluta till skulpturen af metathorax och tvärtom. Eget 

 är också härvid, att då någon abnormitet i den ena af dessa kroppsdelar 

 visar sig, en motsvarande sådan icke så sällan gifver sig tillkänna äfven 

 i den andra. Emellertid må detta meddelande fi'ån min sida tills vidare 

 gälla blott såsom en antydan eller en fingervisning för vidare forskningar. 

 Någon fullständig utredning är jag tyvärr im icke i tillfälle att göra. 



