BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. IIANDL. BAND 1. N:0 2. 39 



brunt fjcäll, som stimdom ur blekkantadt. De 4 främre benen 

 röda eller rödgula, med höfterna vid roten svarta. De två 

 bakbenen svarta; lårens yttersta bas och spets rödaktiga; sken- 

 benen gulröda med basen och spetsen, hufvudsakligen på ut- 

 sidan, svartbruna; sporrarna bleka; tarserna svartbruna med 

 första leden på undre sidan vid roten blek. 



Honan liknar hanen i afseende på färgteckningen; men 

 har 4:de bakkroppsegmentet antingen helt och hållet svart 

 eller svart med en röd fläck på hvardera sidan, benens röda 

 färg mindre dragande åt gult, de 4 främre höfterna och höft- 

 lederna svarta samt mcllanlåren på undre sidan vid basen ofta 

 svartaktiga eller bruuskymliga. Terebran svart med blek spets. 



13. Campoplex trisculptus Holmgr. 



Parum nitidus, niger; ore ex parte flavido; segmentis 

 abdominis 2:do apice, 3:tio et 4:to totis, rufis; alis infumatis, 

 stigmate fuscopiceo, squamula nigricante; pedibus anterioribus 

 maxima ex parte tibiisque posticis in medio late rufis; scutello 

 basin versus alutaceo-puuctato ; metathorace longitudinaliter pro- 

 funde impresso, late sulcato; petiolo apice dorsali ut plurimum 

 distincte trifoveolato; nervö transverso anali alarum posticarum 

 longe infra medium subfracto. — o^ 9 (^^ng. 10 — 12 millim.). 



Tyckes vara temligen sällsynt. Vid Stockholm har han 

 blifvit funnen af mig och De Vylder, i Småland af Boheman 

 och på Gotland af Wahlberg. 



Af våra arter kommer denna närmast C. pugillator och 

 C. stragifex. Från den förra skiljes han på den djupare ur- 

 gröpta metathorax och på det svarta 5:te bakkroppse,gmentet 

 ($); från den sednare på den vida mindre skrynkliga skutelien; 

 och från båda på mellanbröstets glänsande spegelfläck, på 

 metathorax' något glänsande och mycket mej-a finskrynkliga 

 arese pleurales, på groparna å petiolvis samt på den i bak- 

 vingarna långt nedom midten svagt brutna nervus transv. 

 analis. IVIed de af Förster beskrifna C. contumax, C adjunctus 

 och C. foveolatus har han mycket gemensamt, utan att dock 

 med säkerhet kunna hänföras till någondera. Af dessa arter 

 har Förster känt endast honan och af hvardera egt blott ett 

 enda exemplar, i följd hvaraf artbestämningen naturligtvis för- 

 svårats. Med vår art tyckes C. foveolatus i afseende på skulp- 

 turen hafva de flesta kännetecken gemensamma, men pannans 

 midtelköl angifves hos denna vara mycket skarpt afsatt, då 



