50 HOl.MOUEN, SKAND. ART. AF OPHIO.MOSLÄGTET CAMPOPLEX. 



af Pastor FuifiELius och på Gotland al" j\Ieve8. — (Frän Fin- 

 land har jag erhållit en c/' genom Prol'. ]Mäklin; i Ryssland 

 har den blitVit tillvarataueu af Evkksman.n, vid Aachen och 

 Köln af Fökster). 



En utmärkt art, som icke gerna bör kunna i'(')rvexlas med 

 någon annan. Skiljer sig hiifvudsakligen genom följande känne- 

 tecken: 1) att hufvndet är något uppsväldt och bakom ögonen 

 icke afsmalnande; 2) att pannan saknar upphöjd niidtellinie ; 

 H) att mesonotum är groft punkteradt och emellan punkterna 

 glänsande och temligen glatt, ej läderartadt eller finskryukligt; 

 4) att skutelien är kantad öfver midten; 5) att areas dentiparai 

 på metathorax inåt sakna begränsning; 6} att 2:dra bakkropps- 

 segmentet, utom i sjelfva spetskanten, är helt och hållet svart: 

 7) att vingarnas nuirke och fjäll äro svartaktiga; 8) att de fyra 

 ' bakre benen äro svartaktiga. 



Hufvudet håri"! och, såsom nämndt ä)-. bakom ögonen 

 riiera uppsväldt än hos de flesta andra arter. Pannan jemn, 

 punkteradt läderartad. utan niidtellinie. Ögonen nrringade. 

 Antennerna emot spetsen temligen starkt afsmalnande; deras 

 gropar små och ringformiga. Metanotum bredt, men icke 

 synnerligen djupt urgröpt, tvärskrynkligt; area' supero-externa- 

 l)lott inåt begränsade; ar. dentipane utan eller med högst 

 otydlig inre begränsning; ar. spiraculifera' starkt skrynkliga; 

 ar. pleurah'S skrynkliga niéd oregelbunden punktering. ^Mellan- 

 hröstsidorna punkterade och emellan punkterna temligen glatta 

 och glänsande, framtill ofta ofullständigt kantade, i längdin- 

 tryckningen lint tvärstrimniiga. Bakkroppens l:sta segment 

 föga längre än bakhöfterna ined devas höftleder tillsammau- 

 tagna; petiolus utan sidogrop; postpetiolus med nästan paral- 

 lela sidor; det 2:dra föga längre än det 3:dje, som har spi- 

 raklerna mycket längre ställda från sidokanten än från basen. 

 Honans terebra räcker något utöfver sista ryggsegmentets spets. 

 Franivingarnas arcola sessil eller mycket kort skaftad; bak- 

 vingarnas nervus transv. analis nedom midten bruten, hos $ 

 tydligare än hos (f- Tarseruas klor starkt kamtdiidade. 



Hanen. Hufvudet svart och gråhåiigt ; mandiblerna stundom 

 i midten mer eller mindre rödgula; palperna emot spetsen 

 brunaktiga. Antennerna sVarta. INIellankroppen svart. Bak- 

 kroppens l:sta segment svart; det 2:dra svart med yttersta 

 spetskanten röd; det 3:dje och det 4:de röda; det 5:te svart 

 med stundom röd sidokant; de följande svarta. Vingarna något 



