58 HOLMGREN, SKAND. ART. AF OPHIOMDSLÄGTET CAMPOPLEX. 



Campople,r mixtus Grav. Ichn. Europ. 111. (iOl. 101. ef' 9 

 (pro parte). — Holmgr. jNIonogr. Oph. Suec. ?>?>. 1. 

 (pro parte). — Först. Monogr. der Gått. Campopl. 

 863. 67. 0^9. 



Denna utmiirkta ocli vackra art förekommer i löfskogar 

 öfver en stor del af landet, men är troligen ingenstädes all- 

 män. Författaren har fimnit honom i Ostergöthland och Skåne, 

 i hvilken senare provins han blifvit anträlfad äfven af Thomson. 

 På Oland har han blifvit tillvaratagen af Boheman, i Wester- 

 «<^öthland af Mortonson och vid Stockholm af Stål och De 

 Vylder. Det är ännu ej kändt om han för<^kommer nordligare, 

 livilket dock är troligt. 



Från alla närstående arter kan han lätt skiljas genom 

 följande kännetecken: 1) att pannan alldeles saknar upphöjd 

 midtcllinie eller har densamma blott helt svagt och otydligt 

 antydd; 2) att inellanbröstsidorna jlro finskrynkliga och groft 

 punkterade; 3) att 3:dje bakkroppsegmentet på sidorna är all- 

 deles slätt, okantadt och utan svart streck; 4) att de; bakre 

 skenbenen äro gula, icke i spetsen mörkare; 5) att framviu- 

 garnas areola är sessil eller endast helt kort skaftad; 6) att 

 metathorax' area? dentiparae nästan längs liehi insidan äro be- 

 gränsade af en upphöjd list. Genom detta sistnämnda känne- 

 tecken och benens färg skiljes denna art från C. ohliteratus. 



Hufvudet är, bakom de urringade ögonen, något afsmal- 

 nande. Antennerna långa och emot spetsen starkt afsmalnande. 

 Thorax ofvan föga glänsande, hårig samt på olika delar mei- 

 eller mindre starkt skrynklig och pvuikterad. Mellanbröst- 

 sidorna framtill kantade med en ganska tydlig, bågböjd list 

 (ett godt skiljetecken från C. cariiufroii.'^); längdintryckningen 

 ofvanför spiraklerua fint tvärstrimniiga; spegclfläcken dunkel 

 eller föga -glänsande. Skuteilen på sidorna, kantad. Metathorax 

 längs midten något urgröpt; area^ supero-externtC inåt full- 

 ständigt begränsade; ar. dentipara" nästan på hela insidan lika- 

 ledes omslutna af en upphöjd list. Bakkroppen från sidorna 

 starkt sammantryckt; det l:sta segmentet ofvan glänsande; 

 det 2:dra på sidorna kantadt; det 3:dje okantadt, med spirak- 

 lerua närnuire basen än sidokanten. Terebran räcker föga ut- 

 öfver det sista i-yggsegmentets spets. Bakvingarnas nerv. tr. 

 analis nedom midten bruten, med en från frakturen utlöpande 

 tydlig nerv. 



