I 



HrHANG TILL K. SV. VKT. AKA1). IIANDL. MANI) 1. N:C) 2. ()l 



2) att <1<' punkterade' mcllanl)r(kstsi(lorna ilro <.4atta och •glän- 

 sande; iY) att vinf^nniivket är mörkt: brunt eller svartaktigt; 

 4) att bakkroppens oeli benens gula lärg ilr mera ren. vanligen 

 alld(des utan någon märkbar riklaktig anstrykning. 



HiilVvulet är, sedt ofvanifrän, teniligen betydligt alsmal- 

 n:inde bakom de starkt u)i-ino;ade ögonen. Anslutet härifft. 

 Mellanbr(')Stsidorna punkterade, glänsatide och glatta. Endast 

 vid temliwn stark förstoring; visa de si"; nägot linskrynkligii. 

 Deras längdintryekning olVanlor spiraklerna tvärstrimmig. Sku- 

 teilen pä sidorna kantad. Metathorax' längdurgröpning temligen 

 djup med paralbda tviirstrimmor; ar. supero-extcrnai blott inåt 

 begränsade al" en uppluijd list; ar. dentipara3 korta och ofull- 

 ständigt begränsade; ar. spiraculifera^ starkt skrynkliga; ai-. 

 pleurales, ftirnämligast lios honan, försedda med upphöjda 

 l:ingdstrimnu:)r. Bakkroppens l:sta segment är nästan rakt, 

 ofvan icke starkt glänsande, utan mera matt och i saknad af 

 någon grop bakom postpetiolus, som är nära dubbelt så lång 

 som bred; det 2:<1ra litet längre än det 3:dje, hvilket har 

 okantade sidor och spiraklerna närmare basen än ytterbrädden. 

 Tertd)ran ilr kort och räcker föga utöfver det sista ryggseg- 

 uu'ntets spets. Framvingarnas areola merändels sessil, sällan 

 h(dt kort skaftad. 



flaneri. Hufvudet svart med irulhåri<i"t ansigte. Mandib- 

 lerna och palperna till större delen rödgula. Antennerna och 

 inellankroppen svarta, den senare kort gråhärig. Bakkroppens 

 l:sta segment svart med smal blek spetskant; det 2:dra gult 

 med en svart rygg-fläck, som sträcker sig från basen till öfver 

 midten, och en svart linie i sjelfva sidokanten; det 3:dje helt 

 och hållet gult; det 4:de gult med ett svart, på sidorna al- 

 stympadt, tvärbälte vid spetsen; de följande svarta med den 

 yttersta spetskantcn oftast blek. Vingarna något litet rökiga 

 med svartbrunt märke, gul rot och gula fjäll. Frambenen 

 gula med till en del svarta höfter och emot spetsen rödaktiga 

 tarser. Mellanbenen af samma färg, men med svarta teckningar 

 på undre sidan af höftlederna och ofta äfven vid roten af 

 låren. Bakbenen hafva svarta höfter, höftleder och lår, d(^ 

 sistnämnda dock någon gång i yttersta spetsen rödaktiga, gula 

 skenben och mörkbruna tarser, hvilkas första led dock vid 

 roten är rödgul. 



Honan är i afseende på färgteckningen i det aldra när- 

 maste lik hanen; men de fyra främre benens höfter och höft- 



