76 HOLMGREN, SKAND. AKT. Al" OPHIONIDSLAGTET CAMPOPLEX. 



Hvifvudct iir, sedt framifrån, nästan rundt, med transversel 

 och hårig ansigtsdel samt pannans midtellinie oftast otydlig. 

 Ögonen urringade. De näst sista antenlederna nästan qvadra- 

 tiska. Mellankroppen framtill hög och afkulirad; frambröst- 

 si'dorna nedtill glatta och glänsande med några mindre valkar: 

 mellanbröstsidorna finpnnkterade med något framträdande glans, 

 framtill kantade, i längdintryckningen ofvanför spiraklerna 

 ytterst fint och tätt tvärstrimmiga, spegelfläcken föga fram- 

 trädande, dock mera glänsande än närliggande delar; meta- 

 notum icke starkt skrynkligt, utom på sidorna nedtill, hvar- 

 ifrån grofva skrynklor sträcka sig (jfvcr ar. dentiparse och 

 spiraculifera? ; ar. plcuralcs hafva deremot en mycket svag 

 skulptur. Bakkroppens l:sta segment är knapt längre än bak- 

 höfterna med deras höftleder inberäknade, ofvan stundom ned- 

 tryckt och gropigt, petiolus på sidorna glatt och försedd med 

 en mer eller mindre djup och utsträckt grop bakom spirak- 

 lerna, postpetioli sidor äro vanligen något konvergerande; det 

 2:dra segmentet är föga längre än det 3:dje och har spiraklerna 

 något framom midten; 3:dje segm., som är utbugtadt ända 

 från basen och således i sidobrädden okantadt, har spiraklerna 

 föga längre från denna sednare än från basen. Terebran är 

 kort och robust. Framvingarnas areola kortskaftad eller nästan 

 sessil; nervus radialis externus vid basen rak. Bakvingarnas 

 nervus transv. analis tyckes vid första påseendet ej vara bru- 

 ten, men har dock i verkligheten långt nedom midten en svag- 

 fraktur, hvilkct bäst märkes på den från denna sistnämnda 

 utlöpande, antydda nerven. 



Hanen. Hufvudet svart; mandiblerna vanligen gula i 

 midten och palperna brungula i spetsen. Antennerna och 

 mellankroppen svarta. Bakkroppens l:sta segn^ent svart; det 

 2:dra svart med röd spetskant; det o:dje rödt med ett tydligt 

 svart sidostreck; det 4:de rödt med ofta ett svart tvärbälte 

 eller fläck vid spetskanten. Vingarna svagt rökiga; märket 

 vanligen svartaktigt, stundom dock mörkbrunt eller blekare: 

 fjället svartbrunt med vanligen blekare kant, stundom helt 

 och hållet smutsgult. De 4 frambenen röda, med höfterna, 

 höftlederna och mellanlårens baser svartaktiga; de främre höft- 

 lederna dock icke så sällan i spetsen rödaktiga; tarserna emot 

 spetsen ofta brunskymliga. Bakbenen svarta, med i midten 

 bredt röda, eller stundom gulröda, skenben samt blekröda 

 sporrar. 



