KIHANfi TII/1. K. SV. VET. AKAl). HANDL. BAND 1. N:0 2. 83 



31*. ('aiiipople.v ulceratns lloLMtiK. 



Paniin iiitidiis, niger; ore toto (o^) vel ex parte (9) fla- 

 vido; ubdominis inedio rufo; alis subiniumatis, stigmate ob- 

 .^ciiro, radiee pallida, squainula Havida (o^) vel iiigricante (9); 

 pedibus anterioribius inaximain partem tibiarumquc posticarum 

 inedio bite fnlvescenti-rnlis ; areis nietatboracis supero-externis 

 Intus determinatis, ar. pleuralibiis sat rugosis; petiolo abdo- 

 niinis angnsto, foveobi bxterali pone spiracubx siBpissirac di- 

 ■stincta; nervö transv. anali ahiruni posticarum baud fracto. — 

 a^9 (Long. <S— 1) millim.). 



Denna lilla distincta art liar af förf. ocli Prof. Boheman 

 blifvit funnen låd Stockbolm. 



Skiljes lätt, utom genom andra kännetecken, på metathorax, 

 som bar areae pleuvales starkt skrynkliga ocb delvis liksom 

 valkiga. Från de öfriga till denna grupp börande arterna af- 

 viker ban dessutom genom de belt ocb bållet svarta baklåreu. 



Hufvudet är, bakom de urringade ögonen, något litet af- 

 sinalnande. Pannan är temligen jemn, bar ganska grof skulptur 

 ocb en tydligt markerad midtellinie. Antennerna emot spetsen 

 ganska starkt afsmalnande. Mellankroppen framtill bög och 

 afkullrad, öfverallt med én tät, fin, läderartad ocb i det när- 

 maste glanslös skulptur; frambröstsidorna nedtill glatta; mellan- 

 bröstsidorna upptill skrynkliga ocb i längdintryckningen tvär- 

 strimmiga, eljest fint läderartade med mycket tydlig, fastän 

 något gles punktering, framtill ofullständigt kantade, spegel- 

 Häcken med svag glans; skutelien lätt kullrig, punkterad ocb 

 på sidorna kantad mer eller mindre långt ifrån basen; nieta- 

 tborax skrynklig, längs raidten bredt urgröpt med tvärvalkar 

 nedtill, area? supero-externa?, åtminstone inåt, med temligen 

 skarp begränsning, ar. dentipara; inåt sällan med någon full- 

 ständig begränsningslinie, stundom öppna, ar. spiraculifenc ocb 

 pleurales starkt skrynkliga, de senare upptill med små längd- 

 valkar. Bakkroppens l:sta segment något längre än bakböfterna 

 med deras böftleder; petiolus smal med en sidogrop straxt 

 bakom spiraklerna, bvilken gTop dock stundom kan vara något 

 otydlig; postpetiolus något litet bredare emot den afrundade 

 spetsen, men med temligen jemna sidor. 2:dra segm., något 

 längre än det 3:dje, bar på bvardera sidan vid basen en längs- 

 gående fördjupning i form af en intryckt linie. 3:dje segm. 

 är utbugtadt ända från basen ocb bar spiraklerna ställda unge- 



