H(l H01,M(iRKN, SKAND. ART. AF OPHIONlDSI>Ä(iTET CAMPOPLKX. 



Dcniiu egendomliga ocli tvätydiga art liar l)litVit u})ptackt 

 ^'id Wenersborg af Stud. A. S. Mortox.son. 



Hör till de aldra minsta i slägtet ocli skiljes genom 

 följande kännetecken: 1) att skutelien är konvex, glest punkte- 

 rad, något glänsande och endast vid basen kantad; 2) att 

 metanotum är mycket bredt, alldeles såsom hos C. ei(ri/)iotus, 

 längs midten föga urgröpt och saknar inre begränsning för 

 ar. dentipara-% men deremot har en synnerligen stark sådan 

 för ar. supero-exterua^, som äro ganska stora, nästan fullständigt 

 omslutna och helt svagt skulpterade samt med framträdande 

 glans; o) att l:sta bakkroppsegmentet är nedplattadt, har en 

 nära nog omärklig öfvergåug mellan petiolus och postpetiolus, 

 är ofvau gropigt och på sidorna af petiolus rännformigt; 

 4) att 3:dje segmentet är i sidobräddens bas svartkantadt och 

 för öfriot nåofot längre än det 2:dra; 5) att bakvino-arnas ner- 

 vus transv. analis är långt under midten bruten, hvilken fraktur 

 är ytterst lätt och knapt märkbar annat än genom den der- 

 ifrån utlöpande, antydda nerven. 



Hufvudct, bakom de urringade ögonen, något afsmalnande. 

 Pannan jemn. blott på sidorna svagt intryckt, punkteringen 

 knapt märkbar, längs midten med en vtterst fin, föga märkbar 

 linie. Antennerna vid roten sinsemellan temligen bredt från- 

 ståendc, emot spetsen föga afsmalnande, med de näst sista lU 

 lederna något mera breda än länga och skarpt åtskilda. Thorax 

 höG" och kort. Frambröstsidorna skrvnkliga. Mellanbröstsidorna 

 liut och, isynnerhet baktill, temligen glest punkterade samt 

 emellan punkterna finskrynkliga med något framträdande glans ; 

 längdintryckningen ofvan spiraklerna bred samt helt och hållet 

 tätt och fint tvärstrimmig; spcgelfläcken stor, glatt men föga 

 glänsande. ^Metathorax längs midten bred och föga intryckt, 

 läderartad och utan tvärskrynklor, för öfrigt såsom redan förut 

 blifvit omnämndt; ar. pleurales svagt punkterade. Bakkroppens 

 l:sta segment knapt så långt som bakhöfterna och dessas höft- 

 leder tillsammantagna, ofvau mera nedplattadt än hos de fiesta 

 andra arter och med mindre märkbar gräns mellan postpetiolus 

 och petiolus, i afseende på skulpturen likt detta segment hos 

 C. trisculptus, nämligen ofvan med o gropar, petiolus har en 

 grop på sidorna bakom spiraklerna och en från denna utlö- 

 pande ränna, som fortsätter nästan ända till basen; 2:dra seg- 

 mentet något litet kortare än det 3:dje, som har spiraklerna 

 närmare basen än sidobrädden. Terebran är kort och räcker 



