34 SUNDSTRÖM, ZOOLOGISKA ANTECKXINGAU. 



samina Icfnadssätt soin morkullan; lion träffas nämligen bland 

 buskarne, ofta ett godt styekc från vatten, och på fullkomligt 

 torr mark, t. ex. bland enbuskar och d}dikt mellan bergknal- 

 larnc. Afven på de yttersta kala skären har jag råkat på gräs- 

 andhonor med ännu ej flygvuxua ungar. På öarue utanför 

 Hartsö och på Enskär har jag träffat många i ruggniug stadda 

 anddrakar. Under hösten finnas gräsunder i större eller min- 

 dre flockar spridda öfver allt i skärgården. En derstädes 

 den 25 Juni 1871 erhållen gräsandhane, som' jag blef i till- 

 fälle att se, hade ännu qvar vinterdrägten; endast ofvan och 

 imder ögonen började några grågula fjädrar sticka fram. 



Stjertanden, Anas .aciita, Linné, anträffas såsom det iippgifves på 

 det nyss anföi'da stället i "Jägarförb. Nya Tidskrift" — "någongång i den yttre 

 skärgården under vårsträcket". Hon lär enligt de underrättelser, som jag 

 varit i tillfälle att inhemta, dock ej vara så sällsynt samt både under vår- 

 ocli höstflyttningarna förekomma i skärgården. Af lotsarne jiå Hartsö be- 

 nämndes hon "Spjutand". 



Artan, An a s q u e r q u e d ii 1 a , LixxÉ, häckar årligen i när- 

 heten af Nyköping äfvensom sparsamt på några andra ställen, 

 t. ex. i trakten af Hartsö, der jag varit i tillfälle att se hona 

 med ungar af denna art. 



Kr lekanden, Anas crecca, Linné, är allmän under häck- 

 tiden i kärr och mindre vattensamlino:ar. I Augusti har iaji 



c: o JO 



sett henne i smärre skaror i hafvet der och hvar i Vesterljungs 

 skärgård. Hanen af denna art kallas på Hartsö "Arta" och 

 troddes vara hanen till honan af föregående art. En del af 

 skärgårdsbefolkningen synes dock l)enämna dessa båda andarter 

 med deras vanliga namn: Arta och Krickand. 



Bläsanden, Anas penelope, Linné, är allmän under höstflyttningen 

 i September och Oktober; talrikast förekommer hon (enligt "Jägarförb. Nya 

 Tidskrift", II, sid. 21tj) i de stora vassarne vid Nyköping. 



Viggen, Fuligula cristata, Stephens, eller, såsom jag hört den 

 benämnas i skärgården. "Tofsanden" träfi^as ej sällan derstädes under flytt- 

 ningstiderna, oftare på hösten. Afven midt under sommaren är den skjuten, 

 t. ex. två gånger år 1868 vid Dalbyö i Vesterljung. Det ena af dessa båda 

 exemplar var en hane, som, uppstopjiad till vette, ännu sommaren 1871 för- 

 varades på Dalbyö gård. Synes icke kläcka på trakten, hvilket denna art 

 deremot gör i Åländska skärgården. 



Hfitbukcn, Fuligula mar il a (Linné), af en och annan skärgårdsbo 

 kallad "Bergand", träffas sällsynt under vår- och höstflyttningarna. I "Tid- 

 skrift för Jägare", I, sid. 2.32, yttrar C. U. Ekström om denna dykandarts 

 förekomst i skärgården: "Någon gång ses hon här tidigt på våren bland de 

 först ankommande flyttfoglarne. Under sommaren är hon sällsyntast och 

 allmännast på senhösten, då vissa år ganska stora skaror hit anlända". 



