3G SUNDSTllÖM, ZOOLOGISKA ANTECKNINGAR, 



"särdeles till trakten af Landsort tidigt på våren i sällskap med 



de spridda individer af alfogeln, som först visa sig". Af denna an- 

 ledning har denna dykand af sliärgårdsskyttarne fått namnet "Alf örrädare". 



— Mig har hon aldrig förekommit, ej heller har jag hört någon uppgift, 

 att hon har blifvit skjuten i Nyköpings eller Trosa skärgård. Möjligen 

 förekommer hon längre ut till jiafs, der isen om vårarne långt] förr gåi- 

 bort, såsom händelsen är vid Landsort. Deremot har hon ett par gånger 



— den 10 Maj 1855 och den 30 Januari 1871 — blifvit skjuten i Stock- 

 holms skärgård; dessa båda exemplar förvaras på Riksmuseum. 

 Pralitcjdern, Somateria spectabilis (LiNNÉ), af skärgårdsborna 



kallad "Kamguding" eller, då tal är om flere, "Kamgäss", träffas i skär- 

 gården i enstaka exemplar under vårflyttningen. I "Jägarförb. Nya Tidskrift", 

 II, sid. 47, omtalas en gammal hane, hvilken den 10 Maj 186.3 blifvit skjuten 

 vid Hartsö, som det på det anförda stället uppgifves af Herr Feed. Sund- 

 ström från Norrköping; enligt mig på Hartsö meddelad uppgift fäldes dock 

 detta exemplar af Lotsåldermannen Söderholm. En annan på Hartsö boende 

 lots, äfven denne med namnet Söderholm, har skjutit två hanar och en 

 hona af praktejdern. I Doktor Lundqvists samling förvaras två hanar samt 

 en äldre och en yngre hona, som blifvit af honom fälda ("Jägarförb. Nya 

 Tidskrift", II, sid. 218). 



Ejdern, Somateria mollis sim a (Linné), infinner sig i 

 slutet af Mars eller början af April i mängd i skärgården; 

 största delen drager A'idarc mot norr, men ganska många qvar- 

 stanna dock för att värpa. Under våren skjutas de gamla 

 lianarne för vettar, men honorna lemnas i allmänhet i fred af 

 den egentliga skärgårdsbefolkningen. Så är dock icke hän- 

 delsen med andra skyttar, som begifva sig ut för att idka 

 jagt med vettar, tv dessa främmande gäster döda vanligen alla 

 vattenfoglar, som de kunna åtkomma, äfven ejderhonorna. Af 

 skutskeppare, som imdcr sina resor föröfva mycket ofog af 

 allehanda slag, af andra främmande äfvensom af en del i skär- 

 2:ården bosatta personer plundras dessutom ejderbona utan för- 

 sköning; märkvärdigt nog synes ejderhonan i denna skärgård 

 i allmänhet icke värpa om, då hennes ägg borttagas, åtmin- 

 stone har jag ej kunnat märka det och ofta af skärgårdsbor er- 

 hållit den uppgiften, att så icke är förhållandet. Också är det 

 hvarken i Yestcrljungs skärgård eller på Hartsö i bruk att 

 taga ägg eller dun ur ejderbona, såsom plägseden är i Norge 

 och annorstädes. Deremot har ett på Hartsö af högförnäma 

 utländingar för några år sedan ailagdt besök, hvarvid Hartsö- 

 borna fingo afyttra så mycket ejderdun, som de egde samladt, 

 blifvit en anledning för dem att i de öfvergifna bona (antingen 

 honan derifrån blifvit bortskrämd eller dödad eller ock fått 

 kläcka ut sina ägg) taga reda på dunet, hvilket, sedermera ren- 



