BIIIANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. BAND 1. N:0 4. 43 



rcmnor lorscdda skar, t. ex. pa Oskär vid Lacka, Hamskär, 

 Gråskär, Björkholmcn och andra holmar utanför Hartsö m. fl. 

 ställen. Ungarne af denna art, hvilka äro synnerligen feta, 

 anses af skärkarlarne för en stor läckerhet; de fångas också i 

 mängd, då de blifvit fullvuxna, hvaremot de gamla foglarne 

 alldeles icke ofredas. Som ett bevis på, huru högt dessa 

 foglar af skärgårdsbefolkningen värderas, kan här nämnas, att, 

 då jag på Hartsö begärde att få besöka de bästa häckplatserna 

 i närheten, lotsarne förbehöllo sig, att jag ej skulle skjuta 

 någon gammal tobisgrisla, hvaremot min begäran att få fälla 

 ett eller annat exemplar af andra på Hartsöskären häckande 

 foo-elarter utan invändning- bifölls. Den 29 Juli 1871 besökte 

 jag några utanför Hartsö belägna, kända häckplatser för hvitfogel, 

 grislor och tordmitlar. En mängd både gamla och unga individer 

 af dessa foglar sågs då, deribland grislor i mindre eller större 

 flockar, ända till 30 stycken; dessa grislor höllo sig dock på 

 så långt afstånd och lyfte i så god tid, att jag ej skulle kunnat 

 skjuta någon, äfven om jag velat det. På Hamskär tog jag 

 nämnda dag tvenne ungar af Senna art i en bergsskrefva, der 

 de lågo tätt tryckta intill hvarandra. De voro mycket ondsinta 

 och beto duo-tio-t ikrine: sio-, hvarvid de stundom togo fast i 

 hvarandra och drogo af alla krafter. Till storleken voro de 

 te^nligen olika, ehuru de hade samma föräldrar. Den mindre 

 ungen var 7,2 och den större 8,4 tum lång. Den förre var 

 sotsvart öfver hela kroppen, men mörkare på hufvudet och 

 hakan. På magen började hvitaktiga fjädrar sticka fram. Xäbben 

 svartbrun; benen hornbruna med något ljusare simhinnor. Den 

 större imgen liade små hvita, med mörka kanter försedda fjä- 

 drar under magen, hvHka förcfunnos i större mängd än hos det 

 andra exemplaret; så var äfvcn förhållandet på kroppens och 

 hufvudets sidor. De mellersta vino-täckarne voro hvita med 

 yttre liälften af mörk färg. Således tyckes def, som är ungen 

 i första dundrägten sotsvart både ofvau och \inder, och att de 

 fjädrar, hvilka sedermera framträda på sidorna af hufvudet 

 och halsen samt på magen, äro livitu. ' — Inga gamla grislor 

 svntcs under den tid, som jag uppehöll mig vid deras häck- 

 platser, komma med mat till ungarne eller ens besöka dem. 

 Alla de gamla höllo sig på större eller mindre afstånd från 

 skären; mestadels lågo de stilla på vattnet och flögo blott 

 sällan. — Flygvuxna ungar har jag träftat redan den 17 Juli, 

 men dessa hafva utkläckts ur bon, Inarur inga ng'^^ blifvit 



