Jjland de vigtiga vetenskapliga upptäckter, som gjordes under 

 den af Professor A. E. Nordenskiöld ledda expeditionen till 

 Grönland 1870, intager fyndet af de koUossala jernblocken och 

 det anstående gedigna jernet vid Ovifak på Disco-ön säker- 

 ligen det främsta rummet. Då likväl dessa förstnämnde med 

 de hjelpkällor, 1870 års expedition hade till sitt förfogande, 

 omöjligen kunde hemföras, utrustades på statens bekostnad 

 följande vår två till Kongl. Flottan hörande fartyg, kanonångbåten 

 Ingegerd och lastbriggen Gladan, under befäl af kaptenerna 

 F. W. v. Otter och M. T. Krusenstjerna, i ändamål att dels 

 afhemta nämnde jernblock, dels anställa naturvetenskapliga 

 undersökningar, så långt tid och omständigheter det medgåfve. 



En noggrannare geognostisk undersökning af platsen, än 

 den som under föregående expedition kvmnat vitföras, var der- 

 jemte af behofvet påkallad, hvarföre jag af Kongl. Vetenskaps- 

 Akademien erhöll i uppdrag att såsom geolog åtfölja den nva 

 expeditionen. 



De iakttagelser, jag gjort, kunna visserligen ej afgöra 

 jernets meteoriska eller telluriska natur, men då äfven de 

 minsta bidrag till kännedomen om dess förekomst och kemi- 

 ska sammansättning hafva vetenskapligt intresse, skall jag här 

 söka att i korthet redogöra för de undersökningar, jag utfört 

 dels på stället, dels af de hemförda samlingarna. 



Den stora ön Disco är belägen mellan 69° 14' — 70° 18' 

 N. Lat. och 51" 35' — 54° 47' V. Long. och utgör den sydli- 

 gaste delen af den stora basaltlbrmation, som utbreder sig 

 ända upp emot Smith Soimd. Endast på några få ställen på 

 södra Disco, såsom vid kolonien Godhavn, vid Fortunebay- 

 öarne och vid Nangiset i Discofjorden, ligger urberget i dagen. 

 Det utgöres för det mesta af skiffrig gneis, stundom öfver- 

 gåcnde till glimmerskiffer och ofta genomsatt af pegmatit- 

 gängar. Granit tyckes ingenstädes förekomma. Några andra 

 eruptiva gångar kunde jag deremot ej i densamma upptäcka. 



