BIHANG TILL K. SV. VET. .\K.\D. HANUL. BAND 1. N:0 5. lo 



Någon metliod att bestämma detta väte liar jag dock ej lyc- 

 kats ;ippfiiina. Att eiter f()r])v:tiiningen väga tillbaka profvet 

 och ur vigtsfch-ändringcn söka beräkna miingdcn af väte och 

 vatten erbjuder tilliolje af vätets låga aH-[vivalcntvigt ej till- 

 rilcklig noggrannhet. 



Jag har försökt att hestämma vattenhalten genom att 

 glödga profvet i torr kolsyreström och uppsamla det bort- 

 gående vattnet i ett vägdt klorcalciumrör, men dervid konden- 

 serades äfven en del flygtiga kolväten i röret. 



2. Breccian och det metalliska jernet i bergarten undcr- 

 S(")ktes på följande siltt. Bitarne krossades på ett hårdt stal- 

 stiid med en stålhammare, pulvret siktades och det magnetiska 

 utdrogs först på torra vilgen upprepade gånger med magncten. 

 Detta pulvriserades derefter i agatmortel och utdrogs ytterli- 

 gare under sprit med magneten, tilldess främmande bestånds- 

 delar voro, så godt sig göra lät, bortskaffade. Pulvret torkades 

 derefter i lultpump öfver svafvelsyra. 



En del af profvet löstes genom ihållande kokning med 

 kungsvatten och afdunstades öfver vattenbad till fullkomlio- 

 torrhet. Härvid afskild kiselsyra och olösta främmande be- 

 ståndsdelar affiltrerades och vägdes, sedan ett medföljande kol- 

 haltigt ämne blifvit uppbrändt. Denna olösta återstod analv- 

 serades derefter särskildt. I filtratet inleddes, efter reduccrino- 

 med svafvelsyrlighet, vätesvafla. Den dervid uppkomna iVdl- 

 ningen löstes, sedan den blifvit digererad med svafvelnatrium ^), 

 i rykande saltpetersyra för att öfverföra möjligen närvarande 

 svafvelbly till svafvelsyrad blyoxid. Lösningen afdiuistades 

 till torrhet under tillsats af litet svafvelsyra, urlakades derefter 

 med sprit och det olösta pröfvades för blåsrör på bly. Ur 

 det lösliga fälldes efter spritens bortkokning kopparn med väte- 

 svafla och vägdes som hälft svafvelkoppar. 



Filtratet från vätesvaflefällningen, som var starkt färgadt 

 af organiska ämnen, försattes med svafvelammonium. Fäll- 

 ningen affiltrerades och löstes genom kokning med saltsyra 

 och klorsyradt kali. Jernet skildes från nickel och kobolt 

 med ättiksyradt natron. Fällningen löstes i saltsyra och ut- 

 späddes till 1000 c. c. volym. Ur två särskilda prof å 200 c. c. 

 fälldes jernoxiden med ammoniak och vägdes. Derefter löstes 



') Detta försattes sedan med saltsyra och den dervid iipi)korana fällningen 

 pröfvades för blåsrör. 



