4 PALMGREN, OM SVENSKA FOSEORITFORANBE KONGLOMEliAT. 



företag. Uti Englaud började nian iurst använda sådana ijföd- 

 ningsämuen som guano, apatit. foslorit, koprolit, ostcolit etc. 

 Uti alla dessa förekommer fosforsvrau förnämligast såsom 

 neutral fosforsyrad kalk. De olika namnen äro beroende pa 

 olika textiirförliållanden, eller nägon olikhet i sammansättningen, 

 eller ock om bildandet skett pä organisk eller oorganisk 

 väg. Guano liar på flera öar såsom Baker, Jarvis, Sombrero 

 m. fl. ocli uti Amerika blifvit föremål lur brvtning. Apatit 

 uti Xorge, Estrainadura i Spanien, m. fl. andra ställen. Den 

 spanska apatiten har ock blifvit kallad fosforit till följd af sin 

 starka fosforeseens. Xamnet fosforit användes ofta. icke blott 

 att beteckna den okristalliuiska, täta eller tradiga apatiten. 

 utan äfven i en mera vidsträckt betydelse och omfattar da 

 nästan alla de nämnda varieteterna af fosforsvrad kalk. Såsom 

 egentlig fosforit, i dess inskränkta betydelse, träflas den i 

 Tyskland på flera ställen såsom i Westphalen, Ehenprovinserna, 

 Nassau och Baiern. vidare i Böhnicn, Ungern, Frankrike, Ens- 

 land och Amerika o. s. v. Osteolit flnnes Irån Hanau i Hessen. 

 Brannschweig och Hannover samt kroprolit dels ensamt dels 

 i förening med osteolit uti Ryssland, Böhmen och Frankrike. 

 Utom dessa användas i alla länder ben såsom gödniu2"sänino 

 för samma ändamål som de ofvan uäninda. 



Uti Sverige förekommer på flera ställen apatit. I all- 

 mänhet är dock apatiten hos oss att betrakta såsom en mine- 

 ralogisk sällsynthet. Apatitcus förekomst är i allmänhet alltför 

 ringa och underordnad för att mineralet skulle komina i fråga 

 att brytas för industriela företag. Bland de många ställen. 

 der detta mineral blifvit anträfladt. är det endast ett, Gräno-es- 

 berget, der det förefinnes i någon sttirre mängd. 



Vid Grängesberget, der apatitens förekomst sedan äldre 

 tider varit bekant, bildar mineralet gångar af några fots 

 mäktighet, men är så starkt förorenadt af jernmalm, att det 

 knappast kan blifva föremål för brytning. Så iir åtminstone 

 förhållandet med de stutfer, hvilka flnnas uti Påksmusei sam- 

 lingar. Huru stor fosforsyrchalten är i dessa apatitgångar vid 

 Grängesberget är mig ej bekant. Vivianit har till temligen 

 stor mängd blifvit funnen i Yemdalen, uti Hede socken i 

 Herjeådalen. Såväl denna fosforsyrade jernoxid-oxidul som 

 andra jernhaltiga eller med jernmalmer blandade fosfatmine- 

 ralier hafva visat sig mindre tjenliga såsom gödningsämnen, 

 emedan en alltför stor jernhalt inverkar mindre fördelaktiat 



