BIII.VNG TILL K. SV. VKT. AKAI). IIANUL. BAND 1. K:0 G. 1-) 



miikti^-bet, den kan ftnndoni vani blott 4 :i 5 tum; men enicdan 

 man vanlii^^^cn hos de oni<i;ifvande lösa nieijz^elartade delarna linner 

 fosibrit, kan och höv det fosforitförande lagret riiknas något 

 mäktigare, än den fasta delen deraf utvisar. 



Fosforitkonglomcratet är vanligen Ijusgrätt, men det träilas 

 äfven med en mera miirk niistan stalgrii färg, äfvcnså pä mindre 

 stycken har det en blå eller grön anstrykning. Kalken iir van- 

 lio-cn tiit, men kan äfven vara finkornig såsom i)ä KinnckuUe 

 vid Hellekis m. Ii. ställen. Stundom kan den i sanima handstufl" 

 träflas både tät oci\ kristallinisk såsom t. ex. vid Nya Dala. 

 Den är äfven någon ^ånrf; genomdragen af fina ådror af kalk- 

 spat, hvars små lameller äro klara och genomskinliga. 



Konglomeratet är ofta uti Falbygden och på Biliingen skildt 

 från den öfverliggande ortoceratitkalken genom ett tunnt lager 

 af grågrc)n skifferlera eller skiffrig mergel, ty den häller något 

 kolsyrad kalk. På vestra sidan af Billingen är detta niäktigare 

 än på Falbvgden, ]ncn är äfven der blott några tum tjockt. 



På Kinnekulle träffas fosforitlagret mellan undre graptolit- 

 skifiern och alunskiftern. Det utgör der D:r LiNNAli.^OXS cerato- 

 pygekalk, hvilken här har en mäktighet af ett ])ar fot. Ingen- 

 städes på hela Kinnekulle framträder den blottad på någon liingre 

 sträcka eller genomskuren så. att den med fordel kan studeras; 

 endast uti diken på vestra sidan af berget och uti lösa block pä 

 den östra, visar den sig i dagen. J diken träflas den vid Helle- 

 kis, nära Hjclmsäter och Storäng. På dessa ställen är cerato- 

 pygekalken likasom fosforitlagret i öfriga Yestcrgötland deladt i 

 skikter, som mellanlagras af en kalkhaltig jordart med glaukonit- 

 korn. På Blombergs gärde trallades, nti ett dike under den 

 undre graptolitskiffern, fragmenter efter en förvittrad bergart. 

 Yid närmare undersökning af detta jordartade lager befanns uti 

 detsamma temligen mycket korn af glaukonit, äfvensom ett ])ar 

 smärre bruna knölar af fosforit. \^id gräfning på ett par andra 

 ställen belägna på samma höjd på Yesterplana gärden träfliides 

 ett och annat glaukonitkorn, men icke någon fosforit. 



Vid jemförelse mellan fosforitkonglomera.tet på Kinnekulle, 

 Billinffcn och Falbvgden, finner man att det är sig fullkomligt 

 likt öfverallt. Det har ungefärligen samma mäktighet. Dess 

 läffc är öfver alunskiffern eller öfver den på densamma varande 

 orstenen, med hvilken konglomeratet stundom sammanhänger. 

 På Kinnekulle ligger öfvej detsamma undre graptolitskiffer och 



