§ 1- 



Om (le många försök, som blifvit gjorda att theoretiskt 

 förklara klimatens olikhet, ännu icke fört till fullt tillfreds- 

 ställande resviltat, så hafva desamma likväl ingalunda varit utan 

 intresse. Det är i synnerhet solvärmets intensitet imder olika 

 årstider och på olika punkter af jordytan, som i främsta rum- 

 met synes kunna blifva föremål för dylika undersökningar, och 

 i sjelfva verket finner man en ej ringa mängd vetenskapliga 

 afhandlingar och uppsatser, hvilka hafva till föremål den mathe- 

 matiska utredningen af denna fråga. Bland dessa förtjenar 

 Poissons behandling af ifrågavarande ämne ett särskildt be- 

 aktande, emedan denna i mathematiskt hänseende är särdeles 

 djupgående och kan tjena till mönster för liknande under- 

 sökningar. 



Poisson grundar sin undersökning på det kända antagandet 

 att värmetillflödet är proportionelt mot cosinus för solens 

 zenithdistans och omvändt proportionelt mot qvadraten på af- 

 ståndet emellan solen och jorden, h vilket afstånd imder årets 

 lopp är underkastadt periodiska förändringar. Stödjande sig 

 på detta antagande utvecklar han nu en fullständig theori för 

 solstrålarnes värmeinverkan på ett element af jordytan, så länge 

 detta ligger på zonen emellan de båda polarcirklarne, men för 

 den motsatta händelsen antyder han endast räkningens gång utan 

 att fullständigt utföra densamma. Plana har sedermera fyllt 

 denna lucka och nedlagdt sina undersökningar i en ganska 

 omfångS2'ik af handling. 



Den af Poisson utvecklade theorin lider dock i ännu ett 

 hänseende af en brist, som är af en vida mera genomgripande 

 beskafl^enhet än den af Plana igenfyllda. Poisson har nämn- 

 ligen uraktlåtit att fästa afseende vid det inflytande, som sol- 

 strålarnes absorption i atmosferen utöfvar på det sökta resultatet. 

 Detta är hos honom icke något förbiseende, ty han underlåter 

 ej att omnämna detsamma; orsaken att han ej upptagit denna 



