BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BANl) 1. N:0 8. 7 



undersökningar på afgörande sätt visa, endast tvänne olika 

 metalloxider förekomma uti gadolinitjorden, hafva vi ansett 

 oss böra följa Berlins benämningar för dessa bägge jordarter 

 cell kalla den med lägsta atomvigten ytterjord och den med 

 högsta erbinjord. Anmärkningsvärd t är, att DELAroNTAiNE's 

 erbinjord (med erbiums atonivigt 79,4) uppgifves bilda salter, 

 hvilka icke gifva absorptionsspektrum. För yttrium fann 

 l^ELAFONTAiNE genom analys af sulfatet och oxalatet atomvigten 

 58,2 6 (0 = 16), hvilken är betydligt lägre än den förut erhålna. 

 Till de arbeten, hvilka ligga till grund för följande af- 

 handling, erhöls material från riksmuseum genom Professor 

 Nordenskiöld. Råmaterialet utgjordes af oxalater af gadoli- 

 nitmetallerna, vägande ungefär en kilogx-am. Derjämte erhöllos 

 ungefär fyra kilogram gadolinit från Ytterby. Vi delade ar- 

 betet sålunda, att Cleve öfvertog afgörandet af frågan, om 

 uti gadolinitjorden funnos tvänne eller trenne jordarter, samt 

 undersökningen af yttriumföreningarna. Höglund undersökte 

 erbiumföreninffarna. 



Förarbetning af Oadolinit. 



Den pulveriserade gadoliniten behandlades med kungs- 

 vatten, afdunstades efter skedd dekomposition till fullkomlig 

 torrhet; återstoden utdrogs med utspädd klorvätesyra och uti 

 de från olöst kiselsyra affiltrerade lösningarna löstes neutralt 

 kalium sulfat till full mättning. En kristallinisk fälning af 

 dubbelsulfater af ceritmetallerna jämte ganska mycket af gado- 

 linitmetallerna erhöls dervid. Denna fälning borde innehålla 

 Mosanders och Delafontaines erbinjord och pröfvades derpå 

 efter A. Moderluten från dubbelsulfaterna fäldes med en 

 mindre mängd oxalsyra och denna första partiela fälning, 

 hvilken äfven borde innehålla erbinjord, undersöktes efter B. 

 Filtratet från den första partiela fälningen utfäldes nu full- 

 ständigt med oxalsyra och oxalatet behandlades efter C. 

 Den numera från cerit- och gadolinit-metallerna befriade lös- 

 ningen neutraliserades med soda och fäldes med kaustikt natron 

 i öfverskott, då betydliga massor jernoxidhydrat erhöllos. 

 Den alkaliska vätskan neutraliserades med saltsyra och fäldes 

 med kaustik amoniak, då en stor mängd af svafvelsyre- och 

 kalihaltigt aluminium- och berylliumhydrat utföll. Denna 



