14 CLEVE O. HÖGLUND, OM YTTKIUM- OCH ERBIUM-FÖRENINGAK. 



Yttriiims och Erbiiims oxider och sulfureter. 



För framstälniug af metallen försökte? dekomposition af 

 yttriumkloriden så väl med natrium, som genom ledning af 

 en stark elektrisk ström genom en smält blandning af klor- 

 natrium och kloryttrium. Metallen erhöls endast i form ai" 

 ett grått pulver, som utvecklade vätgas med vatten. Den 

 erhöls aldrig i form af någon smält massa ocli tiden har icke 

 medgifvit att förnya dessa försök. Likaså försöktes att erhålla 

 erbium genom sönderdelning af vattenfritt, smält klorerbium. 

 blandadt med klornatrium, förmedelst en stark galvanisk ström. 

 Endast ett grått pulver, som med vatten utvecklade vätgas, 

 erhöls. 



Ytterjord, YO, är ett hvitt pulver med tydlig dragning 

 i gult, löses, äfven efter sträng glödgning, lätt i syror, till och 

 med i ättiksyra. Beredd genom upphettning af oxalatet eller 

 nitratet bildar oxiden ett ytterst fint fördeladt pulver. Efter 

 glödgning af hydratet erhålles den i form af små, hvitgula 

 korn. Dessa sednarc hade (efter upphettning imder en timme 

 iDevilles ugn) vid 22° C. eg. v. 5, 028, hvaraf atomvolymen 

 beräknas till 15, .0. En portion jordart hopsmältes med borax 

 och upphettades under flere dagar uti en porslinsugn, hvar- 

 under den antog kristallinisk form. Återstoden utkokades 

 med vatten och utspädd syra, då små glittrande kristaller er- 

 höllos. Den kristalliserade, borsyrehaltiga jordarten syntes under 

 mikroskop ega formen af korta och genomskinliga prismer. 

 hvilka likväl voro alltför små för att kunna mätas. De an- 

 grepos knapt af syror och hade eg. v. 4. 



Ytterjord, erhållen genom glödgning af oxalatet, smältes 

 med kolsyradt kali och behandlades med vatten; lösningen 

 innehöll en ringa mängd ytterjord löst. Kokas den glödgade 

 jordarten med en lösning af salmiak, utvecklas amoniak, under 

 det att oxiden löses. 



Hydratet bildar en hvit gelatinös fälning, som lätt låter 

 tvätta sig. Den uppsuper begärligt kolsyra ur luften, löses 

 lätt af syror, äfven af amoniaksalter vid kokning och under 

 utveckling af amoniak. I alkalier är' hydratet icke lösligt. 

 Behandlas hydratet med brom och vatten, löses det fullstän- 

 digt. Fälles en ytterjordslösning med amoniak, innehåller 



