BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAl). HANDL. BAND 1. N:() 8. 1 7 



Bernstenssjjrad amoniak, satt till en konceB trerad lösning 

 af yttriumnitrat, afskiljer vid upphettning en svårlöslig fälning 

 af yttriumsuccinat. Erbiixmnitrat blandadt med amoniiimsuc- 

 cinat afsätter icke kristaller vid upphettning, men om erbium- 

 och yttriumnitrat i blandning med hvarandra försättas med 

 succinat och uppvärmas, utfällas såväl yttrium- som erbiumsalt. 



Kaliumsulfat ger uti koncentrerade lösningar af erbium- 

 och yttriumsalter, isynnerhet om de uppvärmas, dubbelsalter, 

 hvilka lösas temligen trögt af en mättad lösning kaliumsulfat. 

 En direkt bestämning utvisade, att 100 cc. mättad lösning af 

 kaliumsulfat förmår vid vanlig temperatur upptaga så mycket 

 af det i värme . fälda dubbelsulfatet, att lösningen innehåller 

 4,685 gr. ytterjord. 



Natriumsulfat ger i köld uti koncentrerad lösning af 

 yttriumnitrat först efter någon tid en finkornig, i rent vatten 

 temligen löslig fälning af yttrium-natriumsulfat. 



Någon metod att qvantitativt åtskilja de bägge jordarterna 

 finnes icke, men den stora skilnaden uti deras atomvigter, 

 samt den lätthet och säkerhet, med hvilken atomvigten af en 

 blandning af erbin- och ytterjord kan bestämmas, gör det lätt 

 att beräkna erbin- och ytterj ordhalten uti en blandning. 



Om MO är atomvigten hos en blandning af erbin- och 

 ytterjord och x erbinj ordens mängd, beräknad på 100 delar, 

 är den mot 100 delar af densamma eqvivalenta mängden väte 



MO..2 = 100.2{gi, + '«^^}. 



_ 100 ■ ErO (MO — YO) 

 samt X- M(ErO-YO) * 



Då Er =113,7 och Y = 59,7 fås: 



__ 100. 129,7 (MO — 75,7) 1 

 '"'""""ilO (129,7 — 7"5,7) °^ 



För bestämmande af erbinjordens mängd uti gadolinitjord 

 af olika ursprung har Cleye utfört följande försök 



2 



