BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAi». HANDL. IJAXD 1. N:0 14. 9 



af en sådan längsgående arca\). Stundom saknas strimmoi- 

 helt och hållet eller äro kortare på skalens midt, hvarigenoni 

 en längre eller kortare tvärgående area (area transversalis) bil- 

 das. Stundom mer eller mindre otydliga längdstrimmor (strise 

 longitudinales). Strimmorna tillhöra skalens utsida, så ej för- 

 hållandet med rihbo7'na (costje), som äro vanligen gröfre och 

 tjockare, tvärgående upphöjningar på skalens insida. Sådana 

 t. ex. hos Diatoma, Surirella, Denticula. Hos Nitzschia äro 

 ribborna inskränkta till punkter längs efter kölen, kölpunkter 

 (puncta carinalia). Fåror (sulci) kallas gröfre ocli tjockare, 

 längsgående lineer, en (sällan två) på hvardera sidan om medel- 

 lineen, troligen alltid uppkomna genom afbrott i strimmorna 

 (eller ribborna). 



För fullständighetens skull har jag vid beskrifningen af 

 de nya arterna och utmärktare varietcterna angifvit färgen på 

 de torra skalen. Denna är dock af föga betydelse. Åtmin- 

 stone hos de diatomaceer, jag haft tillfälle att närmare under- 

 söka, vexlar den rätt betydligt hos en och samma art. Dertill 

 kommer, att den för ett och samma skal visar märkbara skift- 

 ningar vid olika förstoring. 



Såsom måttenhet har jag användt en mikromillimeter (xöVu 

 millimeter = //). 



Uppgifterna angående skalens bredd gälla alltid deras 

 största bredd från hufvudytan betraktadt, de må nu såsom i 

 de flesta fall vara bredast vid midten eller ock närmare än- 

 darna. Strimmornas' äfvensom ribbornas täthet är bestämd 

 metlelst angifvande af deras antal på 25 ii"^). Eäknandet af 

 desamma har — der ej annorlunda är uppgifvet — blifvit 

 verkstäldt på hufvudytans mellersta del i kanten, eller, om 

 der funnits en area, så nära denna som möjligt. I anseende 

 till den ringa storleken af de flesta former, som här behand- 



') Hos Navicula parvula (T. II, tig. 4) tyckes medellineen närmast vara 

 omgifven af ett j^arti. som till storlek och form motsvarar den längs- 

 gående arean hos öfriga Xavicula-arter, men ntomkring denna finnes 

 ytterligare ett ostrimmadt parti \\h skalen. 



Hos mycket små former är medellineen ej alltid tydligt urskiljbar 

 från den längsgående arean. (T. I. fig. fi, T. II, tig. 16.) 



") Till nndersökningarnas verkställande har jag användt en immersions- 

 lins N:o 7 af Nachet. hvilken lins Adj. Th. f'RiP:s haft godheten 

 låna mig för detta iindamål. Figurerna på Tafl. II äro tecknade 

 under användande af denna lins, för dem på Tafl. I har jag användt 

 en immersions-lins N:o 6 af Nachet, tillhörig Adj. Cleve. 



