Slägtet Scopelus. 19 
I. Slägtet Scopelus, G. Cuvier. 1817. 
(Myctophum, RAFINESQUE SCHMALTZ: Indice d”Ittiologia Siciliana. 1810. 
— Scopelus, G. CUVIER: Regne Animal, 1:re édit. T. II, pag. 169. — 
TSL: 
Kroppen aflång, stundom hoptryckt och stundom trindlagd, 
och täckt med stora cycloidfjäll, samt å nedre delarne af 
kroppssidorna och af hufvudet försedd med smärre phospho- 
rescerande fläckar. Hufvudet hoptryckt, med kort och trubbig 
eller afrundad nos, och med väl utbildade öfverkäksben och 
med mycket fina tänder, bildande band på mellankäksbenen, 
underkäken, gombenen, mesopterygoidbenen och stundom på 
tungan. Ögonen vanligen stora. Gälöppningarne mycket store, 
och hvardera gälhinnans strålar 8 till 10. Gälräfständerna 
långa, fina och mer eller mindre talrika. En liten fettfena 
äfvensom en liten simblåsa förefinnas. 
Enligt GöstHer äro omkr. 30 arter af detta slägte kända, 
hvartill enligt Jorpvan & GinBert kunna läggas några, som på 
senare tiden af den Nordamerikanska fiskerikommissionen blifvit 
tagna utanför Förenta Staternas Atlantiska hafskuster?). De 
2:ne till vår Skandinaviska nord hörande arterna kunna distin- 
gueras på följande sätt: 
mycket kortare än bröstfenorna. . . 1. mälleri (GMELIN). 
SCOPELUS. | 
Pukfenorna 
mycket längre och större än bröst- 
SE (LÖT OTN Arterstrjel tt SUISSE Akele ss ER TE 2. elongatus, COSTA. 
1) Det af RAFINESQUE gifna namnet Myctophum har således 7 års 
prioritet framför det af CUVIER gifna namnet Scopelus, men då det förra 
beror på ett skrif- eller tryckfel, och borde vara Nyctophus (af vdå, natt, och 
gös, ljus), hvartill det sedermera (1838) af Cocco blifvit rättadt, och det 
af CUVIER gifna genom långvarigt allmänt bruk vunnit häfd samt dessutom 
ligger till grund för familjenamnet, hafva vi ansett oss här böra frångå 
prioritetens helgd. 
2) CARLO EMERY har beskrifvit och afbildat någre, förmodligen till 
slägtet Scopelus hörande ungar, som d. 10 Februari 1882 blefvo tagne i 
bugten vid Neapel. (Mittheil. aus d. Zool. Station zu Neapel, 4:er Bd. p. 
409, tav. 28, fig. 7—14. — 1883). 
