Ströms Prickfisk. NA 
Scopelus glacialis, A. GäNTHER: Catal. of the Fishes in the Brit. Mus. 
vol. V, .pag. 407. — 1864. 
»  milleri, R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 152. — 1875. 
3 - IpDEM: Christiania Vidensk. Selsk:s Forh. 1878. N:o 14, 
pag. 104. — 1878. 
- Er IDEM: Meddelelser om Norges Fiske i Åarene 1875— 
78, Vidensk. Selsk:s i Christiania Forh. 1879, N:o 1, 
pag. 84. — 1879. 
2 - IDEM: Den Norske Nordhavs-Expedition 1876—1878, 
Zoologi, Fiske, pag. 158. — 1880. 
5 FRANCIS DAY: ”Nature”, vol. 34, pag. 571. — 1886. 
Då STROM är den, som först iakttagit och afbildat denne fisk i Skrif- 
ter af Naturhistorie Selskabet, 2:det Bd. 2 Häfte, 1793, har den i Skandi- 
navisk Fauna erhållit det Svenska namnet Ströms Prickfisk. 
Beskr. Enligt Kzrörer lär dess totallängd stiga till om- 
kring 100 mill. vid Grönland, men de största vid Norge er- 
hållna exemplaren hafva enligt Correrrt icke öfverstigit 80 mill. 
i längd. Kroppsformen är undersätsig och tydligen hoptryckt, 
och bakåt jemnt aftagande både i höjd och tjocklek. Buken är 
undertill något plattad, med en otydlig vinkel långs hvardera 
sidokanten. Största kroppshöjden, öfver bakre kanten af locket 
eller öfver midten af bröstfenan, innehålles omkr. 41/3, till 4!/, 
ggr i totallängden och omkr. 4 ggr i längden till stjertfenans 
bas, samt är stundom ungef. lika med och stundom litet mindre 
än hufvudets längd. Störste tjockleken är något litet större 
än !/, af största kroppshöjden, och stjertens höjd strax framom 
stjertfenan utgör ungef. 1/. af den senare. Afståndet mellan 
underkäkens spets och anus är föga mindre än !/, af totalläng- 
den, och anus har således sitt läge ungef. i midten af den se- 
nare. — Hufvudet är temligen kort, men högt, så att dess 
höjd är ungef. lika med dess längd, hvilken innehålles omkr. 
4 till 4!/; ggr i totallängden och stundom 4 ggr i längden 
till roten af stjertfenans mellerste strålar. Sedt från sidan, är 
det framtill trubbigt, med öfre och undre profilerne starkt kon- 
vexe eller bågböjde och ungef. lika mycket konvergerande. Sedt 
ofvanifrån, har det sidoprofilerne för det mesta nästan parallele. 
Nosen är kort och framtill afrundad, och dess längd innehålles 
omkr. 4!/, ggr i hufvudets d:o. Munnen är mycket stor, med 
något uppstigande munspringa, som sträcker sig bakom ögats 
bakre kant. Mellankäks- och öfverkäksbenen räcka lika långt 
tillbaka, nemligen bakom ögat och till främre kanten af förlocket, 
och öfverkäksbenet har den bakre änden utbredd och triangulär 
