Ansjovisen. 33 
Enligt Gösreer höra 43 arter från tempererade och tropi- 
ska haf till detta slägte, men enligt Jorban och GAaLBErRT, Som 
något annorlunda begränsa det samma, blott omkr. 25. Vår 
och Europas fauna räknar blott 1 art. De flesta tillhöra Indi- 
ska Oceanen och Indiska Arkipelagen, och en del andra Södra 
och "Norra Amerikas kuster. Alla äro hafsfiskar, som endast 
någon gång tillfälligtvis ingå i strömmar, som utfalla i hafvet. 
1. Engraulis encerasicholus (Linse). 
Ansjovisen, 
Hufvudets längd innehålles omkr. 43/, till 5 ggr 1 total- 
längden, och nosens längd utgör ungef. !/; af den förra. Öf- 
verkäksbenet, som bär mycket fina tänder, räcker ej fullt till 
bakre änden af underkäken. RByggfenans början är belägen 
ungef. midt emellan nosspetsen och basen af de mellerste stjert- 
fenstrålarne, och bukfenorna äro fästade framom den samma. 
Rf. 14—18; af. 16—18; brf. 16—17; bf. 7; stjf. 4+19 +4. 
Clupea Encrasicolus, LINNÉ: Systema Nature, ed. X:ma, Tomus I, p. 318. 
— 1758. 
» IDEM: Systema Nature, ed. XII:ma, T. I; pag. 523. — 
1766. 
| » BLOCH: Naturgesch. der Fische Deutschlands, 1:er Theil, 
pag. 212, Taf. 30, fig. 2. — 1782. 
Engraulis vulgaris, S. NILSSON: Prodromus Ichthyologie Scandin. pag. 25. 
r — 18321), 
» encrasicholus, VALENCIENNES: Hist. nat. des Poissons par Cuvier & 
Valenciennes, T. XXI, pag. 7, pl. 607. — 1848. 
7 Å H. KRrRöÖvER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd. pag. 221. — 
; 1846—1853. 
3 3 S. NILSSON: Skandinavisk Fauna, 4:de del. Fiskarna, 
pag. 531. — 1855. 
3 ä W. YARRELL: Hist. of Brit. Fishes, 3:d edit. (Richard- 
son), vol. I. pag. 151. — 1859. 
Anchovy, J. CoucH: History of the Fishes of the British Islands, 
vol. IV, pag. 125, pl. 206, fig. 2. — 1865. 
Engraulis encrasicholus, ÅA. GÖNTER: Uatalogue of the Fishes in the Bri- 
tish Museum, vol. VII, pag. 385. — 18638. 
1) NILSSON har citerat CUVIER för namnet Engraulis vulgaris, men 
CUVIER har i båda upplagorna af Regne Animal blott det Franska artnam- 
net I”Anchois vulgaire. 
Lilljeborg : Fiskarne, = III. 3 
