34 Slägtet Engraulis. 
Engraulis encrasicholus, R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 194. — 1875. 
A. W. MALM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 
569. — 1877. 
R. COLLETT: Meddelels. om Norges Fiske i Aarene 1875 
—78; Vid. Selsk:s i Christiania Forh. 1879, N:o 1. pag. 
99. — 1879. 
G. WINTHER: Naturhist, -Tidskr. 3:dje Rekke, 12:te Bd. 
pag. 47. — 1879 —1880. 
E. MorzaAU: Hist. nat. des Poiss. de la France, T. TI, 
pag. 460. — 1881. 
FRANCIS DAY: The Fishes of Great. Britain & Ireland, 
vol. II, pag. 206, pl. 133, fig. 1. — 1880—1884. 
MöBIuUsS & HEINCEE: Die Fische der Ostsee, pag 142. 
— 1883. 
3 » ÅR. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 
1879—83; Nyt Magaz. for Naturvid. 29 Bad. (särsk. aftr.) 
pag. 112. — 1884. 
Då denna art sällan erhålles vid kusterna af Sverige, har den der 
icke erhållit något namn af våre fiskare. I Skand. Fauna har den fått 
namnet Ansjovis, efter dess utländska namn. Vid Christiania hafva vi nå- 
gon gång hört den benämnas Strömsild, troligen på grund af förvexling 
med Argentina sphyrena. 
” ” 
Beskr. Den är af obetydlig storlek, och blir ej så stor 
som sillen. Det största af oss iakttagna exemplaret har en to- 
tallängd af 200 mill., och denne är den störste storlek, som vi 
sett uppgifven. Vanligen är dess längd 150 till 170 mill. 
Dess kroppsform är något mera långsträckt och mindre hop- 
tryckt än sillens, samt visar en tendens till den trindlagde for- 
men, och skiljer sig dessutom, utan hänsyn till hufvudet, märk- 
bart från sillens derigenom, att bukkanten är afrundad och 
saknar de kölade fjäll eller plåtar, som der förefinnas hos sillen. 
Största kroppshöjden innehålles omkr. 6 till 7!/, ggr i total- 
längden, och störste tjockleken utgör mera än 1!/, och stundom 
nära ?/3 af den förra, beroende på den mer eller mindre betyd- 
liga fetman, hvilken i allmänhet synes vara störst hos de större 
exemplaren. Stjertens minsta höjd strax framom stjertfenan 
innehålles omkr. 31/, till 32/; ggr i hufvudets längd, och är 
något mindre än 1/, af underkäkens d:o. Hufvudet är af 
medelmåttig storlek, och dess längd innehålles hos de äldre 
omkr. 43/, till 5 ggr i totallängden och omkr. 4 till 42;, ggr 
1 längden till basen af de mellerste stjertfenstrålarne. Det är 
af en konisk, något hoptryckt och framtill trubbigt tillspetsad 
form, och dess öfre och undre profiler konvergera ungef. lika 
