Ansjovisen. 30 
mycket framåt. Det utmärker sig i synnerhet derigenom, att 
den koniske och något hoptryckte nosen framskjuter framom 
munnen och underkäkens spets med något öfver !/, af sin längd, 
hvadan munnen är belägen å hufvudets undra sida, ehuru rig- 
tad framåt. Nosspetsen är föga mjuk. Munnen är stor, och 
munvinkeln är belägen långt bakom ögat, och öfverkäksbenet, 
hvars bakre ände är något bredare och baktill afrundad, sträc- 
ker sig tillbaka till förlocket, men ej fullt till bakre änden af 
underkäken. Mellankäksbenet är framtill täckt af den öfver- 
liggande nosen, samt är litet och kort, och sträcker sig tillbaka 
under öfverkäksbenets främre ände blott ungef. till ögats fram- 
kant. Öfverkäksbenet är deremot särdeles långt och smalt, och 
bådas gemensamma (öfverkäkens) längd utgör nära ?/; af huf- 
vudets d:o. Underkäken är smal och på sidorna omfattad af 
öfverkäksbenen, då munnen är sluten, samt framtill tillspetsad 
och något uppåt böjd, och dess längd utgör omkr. 2/, till nära 
3/, af hufvudets d:o. Näsborrarne sitta nära intill hvarandra 
och något närmare ögat än nosspetsen. Nosens längd utgör 
ungef. 1/-, och ögats längddiameter ungef. eller nära !/, af huf-- 
vudets längd, och pannans bredd midt öfver ögonen är alltid 
något, men ej särdeles mycket mindre än nämnde diameter, hvil- 
ket utvisar, att ögonen äro temligen stora. Från nacken och framåt 
går långs midten af hufvudets öfra sida en låg köl, och från 
dess bakre ände går å hvardera sidan en annan sådan till öfre 
orbitalkanten och' derifrån till näsborrarne. Locket är smalt, 
ehuru upptill bredare, och det så väl som de andra gällocken äro 
tunna. Dess bakre kant är nästan rät och rigtad bakåt och 
nedåt. Underlockets bakre kant är afrundad. Förlocket har 
rigtningen parallel med lockets, och det är nedtill endast obe- 
tydligt framåt böjdt, med nedre bakre hörnet afrundadt och 
med en liten urbugtning i undre kanten ofvan underkäkens 
ledgång. Mellanlocket är helt litet. Gälöppningarne äro myc- 
ket store, och sträcka sig fram till närheten af hakan, och gäl- 
hinnorna äro nästan fria från hvarandra, och hvardera har 12 
till 13 korte och mer eller mindre brede strålar. — Tänderna 
äro alla mycket små och i allmänhet icke synliga för obeväp- 
nadt öga. De förefinnas enligt vår erfarenhet på mellankäks- 
och öfverkäksbenen, på underkäken, gombenen, mesopterygoid- 
och pterygoidbenen samt äfven på plogbenet, men de på det 
sist nämnda benet äro helt få och sitta på sidorna af dess 
