Ansjovisen. Dl 
är kroppen på sidorna och undertill täckt af en silfverhvit och 
glänsande ytterhud. — Färgen är hos den lefvande fisken på 
ryggsidan grönaktig, och på kroppssidorna och undertill glän- 
sande silfverhvit, och långs hvardera sidan af ryggen är ett 
glänsande stålblått band, med mörk öfre kant, hvilket bildar 
en skarp gräns mellan ryggens och kroppssidornas färger. Efter 
döden är ryggen mörkblå. Fenorna äro ljusa, gråaktiga eller 
hvitaktiga och mer eller mindre genomsigtiga, och iris är silf- 
verhvit. : 
Skelettet. Det fasta kraniet företer flera betydliga afvikel- 
ser från det samma hos sillen, ehuru ett och annat förhållande 
antyder någon frändskap dem emellan. Hvad som i synnerhet 
bidrager till att göra dess allmänne form olik den hos det af 
sillen är dels, att basilarbenet utgör det längst bakåt utstående 
partiet, dels att kraniets öfre profil är något bågböjd, och dels 
den långt framskjutande och till en del tunne och hoptryckte 
formen af det öfra silbenet, som har en viss likhet med det 
samma hos sl. Macrurus. Qvarstoderna af primordialkraniet 
äro jemförelsevis mindre än hos laxfiskarne, och äro blott mera 
märkbara 1 ethmovoidafdelningen eller silbensapparaten. Sido- 
nackbenens ledknappar sammanstöta med hvarandra och ute- 
stänga basilarbenet från nackhålet, och de förra benen omsluta 
nämnda hål äfven upptill, och mellan dem och öfra nackbenet för- 
märkes icke något brosk. Å sidorna af sidonackbenen äro rör- 
ligt fästade ett par långa och fina ben, som något erinra om 
de der varande utskotten hos näbbgäddan, men som dock tyckas 
motsvara de diapophysialutskott, eller diapophysialben, som före- 
finnas å bålkotorna. Öfra nackbenet har å bakre och öfra si- 
dorna en skarp köl, men icke något bakåt utstående utskott. 
Från denne köl å dess öfra sida fortsätter sig en skarp sådan 
långs midten af kraniets öfra sida ända till det öfra silbenet. 
O. epotica hafva bakre kanten konvex, och bilda endast nedtill 
och baktill i förening med o. pterotica en helt liten och föga 
bakåt utstående spets. De senare benen äro temligen stora och 
å öfra sidan företeende en ampullär ansvälning för det under- 
liggande hörselorganet, och å undra sidan såsom vanligt med 
en liten ledyta för den bakre af de 2:ne öfre ledknapparne å 
hyomandibularbenet, OO. opisthotica äro mycket små och rudi- 
mentära och försedda med ett helt litet tillspetsadt utskott, vid 
hvars bas posttemporalbenets nedre gren medelst ett ligament är 
