38 Slägtet Engraulis. 
fästad. O. prootica äro såsom vanligt stora, och å yttre sidan 
med en ampullär ansvälning för det innanför varande hörsel- 
organet, och der framom med ett stort hål. Mellan dem och 
alisphenoidbenen är å hvardera sidan en stor öppning, ledande 
till hjernkaviteten. O. sphenotica hafva å undra sidan en större 
ledyta för den främre öfre ledknappen å hyomandibularbenet, 
och framom den ett utstående utskott, som baktill begränsar 
ögonhålan. Basisphenoidben förefinnes, men af högst ovanlig 
form. Det har nästan formen af en lansspets, och tillsluter 
den mellerste delen af hjernkavitetens främre öppning. Dess 
bakre, intill o. prootica stötande ände är inknipen och i midten 
försedd med en liten rundad fördjupning. Der framom är det 
bredt ovalt och i midten genombrutet såsom ett såll, och denna 
genombrytning är på sidorna omsluten af listformade förtjock- 
ningar, hvilka framtill sammanlöpa och bilda en framskjutande 
lång spets, som ligger mellan de främre delarne af alisphenoid- 
benen och ett par nedskjutande lameller af pannbenen. Denne 
framskjutande spets tyckes motsvara den vanlige enkle, mer 
eller mindre vertikale delen af detta ben hos andre fiskar, hvil- 
ken här fått en förändrad rigtning. Orbitosphenoidben saknas, 
och skiljeväggen mellan ögonhålorna är endast bildad af hinna'!). 
Parasphenoidbenet är baktill hoptryckt och framtill smalt, och 
har en fåra långs midten af dess undra sida. Plogbenet är 
baktill tillspetsadt, och dess bakre ände slutar något framom 
ögonhålornas midt, och dess undra sida är långs åt konkav. 
Vid hvardera sidan af dess främre ände har det en konkav led- 
yta, för artikulationen med öfverkäksbenens ledknapp, och der 
strax bakom ett fäste för gombenen. Hvardera af dess sido- 
kanter är bakom ledytan något litet utstående och beväpnad 
med en rad af 2 —3 tänder. Sidosilbenen äro små och tunna, 
och luktnerverne gå innanför dem genom den temligen betyd- 
liga broskmassa, som är innanför och framom dem, och å hvars 
sidor näshålorna äro belägna. Öfra silbenet är deremot stort 
och af en särdeles egendomlig form, samt utgör den inre faste 
delen af den framskjutande nosspetsen. Bakåt är det upptill 
betäckt af pannbenens främre ändar, och nedtill ligger det 
framom och intill plogbenets främre ände, samt bildar således 
1) I detta afseende råder en betydlig olikhet mellan ansjovisen och 
sillen, äfvensom i formen af plogbenet och öfra silbenet. 
