Slägtet Maurolicus. 9 
Dess lefnadssätt är okändt, men dess byggnad tyckes an- 
tyda, att den är en djupvattensfisk, hvarför äfven den af Nins- 
SoN anförda omständigheten, att han funnit dess ventrikel ut- 
skjuten i munnen, talar. Troligen är detta äfven orsaken till 
att den träffats flytande i hafsytan, emedan, såsom vi ofvan 
(del. 1, pag. 99 & 472) yttrat, genom de inom kroppen på dju- 
pet i hafvet komprimerade gasernes expansion, då fiskarne komma 
högre upp i vattnet, ventrikeln utskjutes i munnen och fiskarne 
hastigt uppvräkas till ytan. Att den är en djupvattensfisk, be- 
styrkes dessutom af den af Gönstrer!) lemnade uppgiften, att 
arter af detta och närstående slägten under den Engelska Chal- 
lengerexpeditionen erhållits från det stora djupet af 1,100 till 
2,900 famnar. Dess stora gap och spetsiga och till dels ej syn- 
nerligen små tänder antyda, att den såsom vanligtvis andre 
djupvattensfiskar är en roffisk, och Correrr uppgifver, att han 
i dess ventrikel funnit lemningar af en omkr. 50 mill. lång 
Maurolicus pennantii. Samme författare har hos en romstinn 
hona funnit omkr. 1,000 ägg, hvilkas diameter var !/, mill. 
2:dra Underfam. COCCIINI, GÖNTHER. 
Framom ryggfenan finnes ingen benartad ryggkam. 
Liksom föregående omfattar äfven denna underfamilj blott 
ett par slägten, med ett ringa antal arter. 
II. Slägtet Maurolieus, Cocco. 1838. 
(Lettera su” di alcuni Salmonidi del mare di Messina; Nuovi Ann. :; 
d. Science Nat. T. II, pag. 161. (Bologna 1838). 
Kroppen aflång och medelmåttigt hoptryckt och så små- 
ningom afsmalnande bakåt, eller ungef. med sillens form, täckt 
med en silfverglänsande ytterhud och med ytterst tunna och 
vanligen lätt affallande fjäll, samt långs undra sidan af bu- 
ken och stjerten med 2:ne rader gulaktige, perlemorglänsande, 
phosphorescerande, smärre, rundade fläckar, och å hvardera 
sidan af buken nedtill mellan bröst- och bukfenornas fästen 
1) Introduction to the Study of Fishes, p. 628. 
