6 Slägtet Argyropelecus. 
morglänsande fläckarne hafva sitt läge!). Framom nyckelbe- 
nens spets är hufvudets undre, af gälnäset bildade och uppsti- 
gande kant temligen skarp. På hvardera sidan af den bakre 
delen af gälnäset äro 6 nästan rektanguläre perlemorglänsande 
fläckar, och på de främre strålarne i hvardera gälhinnan äro 
6—7 mindre dylike. — Hufvudet är stort, men i synnerhet 
högt, liksom kroppen i allmänhet, samt framtill, såsom redan 
är antydt, mycket trubbigt. Dess längd innehålles ungefär 4 
ggr i totallängden, och utgör omkring ?/, af dess höjd från 
nacken till den nedre spetsen af nyckelbenen. Munnen är stor 
och med nästan vertikalt uppstigande munspringa, och under- 
käken räcker framom nosspetsen samt har en knöl vid hakvin- 
keln. Nosen är mycket kort och trubbig, och dess längd utgör 
något mer än !/, af hufvudets d:o. Mellankäksbenen äro små 
och korta, men öfverkäksbenen äro stora och långa, och deras 
längd är föga mindre än den af hufvudet. De äro nästan jemn- 
breda och vid den bakre änden tvärt afrundade, tjockare vid 
den nedre tandbärande delen och upptill och baktill tunna. Un- 
derkäken, som är omfattad på sidorna af den öfre d:o, då mun- 
nen är sluten, har vid bakre delen å hvardera grenen en tem- 
ligen stor och hoptryckt men icke särdeles spetsig tagg. Näs- 
borrarne sitta nära hvarandra och närmare ögat än nosspetsen. 
Ögonen äro stora och tätt intill hvarandra sittande samt något 
rigtade uppåt, och med vertikale och longitudinelle eller hori- 
sontelle diametrarne ungef. lika och något större än !/, af 
hufvudets längd. Pannan dem emellan är smal och långs åt 
konkav, och dess minsta bredd utgör blott ungef. 1/, af ögats 
diameter. Från hvardera sidans näsborrar går en köl till nac- 
ken. Locket, under- och mellanlocken äro mycket tunna och 
nästan, åtminstone till en del, hinnartade. Det först nämnda 
är af en elliptisk eller nästan rektangulär form, med höjddi- 
mensionen vida öfvervägande och med en fin vertikal list eller 
utstående kant långs midten, och de senare båda äro mycket 
små och rudimentära, underlocket, som är fästadt under nedre 
änden af locket, nästan triangulärt och mellanlocket nästan 
1) Enligt iakttagelser af BENNETT (Whaling Voyage, vol. I, p. 20) 
och af GUPPY (Annals a. Magaz. of Natural History, 5 ser. vol. IX, p. 202) 
och enligt EMERY (Archives Italiennes de Biologie, Tome V, p. 316) äro 
desse fläckar hos den lefvande fisken i besittning af förmågan att afgifva 
ett starkt phosphorescerande ljus. 
