Olfers” Plattfisk. 3 
och öfverkäkens kanter bildade af korta mellankiäks- och långa 
öfverkäksben. Ögonen äro stora, tätt intill hvarandra sittande 
och till en del rigtade uppåt. Gälhinnans strålar äro 9, och 
gälöppningarne sträcka sig fram nära hakvinkeln. Små eller 
temligen små, spetsiga och inåt eller bakåt krökta tänder fö- 
refinnas i enkel rad på mellankäks- och öfverkäksbenen, på 
underkäken och gombenen. Ryggfenan är kort, och belägen 
ungef. å midten af totallängden, och framom den är en fenlik 
benartad kam, som har de bakre strålarne temligen högt upp- 
stående. Fettfenan är lång, men mycket låg och tunn. Anal- 
fenan är temligen lång, bröstfenorna äro långa, men bukfe- 
norna äro små och hafva nästan vertikalt fäste. Stjertfenan 
är af medelmåttig storlek och djupt urringad eller inskuren. 
Appendices pylorice äro få (omkr. 4). Simblåsa förefinnes. 
Till detta slägte höra enligt Göstarr 4 arter, från Atlan- 
tiske oceanen och Medelhafvet, och af hvilka en några gånger 
erhållits vid Norge. 
1. Argyropelecus olfersii (G. Cuvier). 
Olfers' Plattfisk., 
Kroppens största höjd lika med afståndet mellan kanten 
af nyckelbenet och roten af stjertfenans mellerste strålar. Stjer- 
tens höjd från ryggfenans slut till analfenans början är un- 
gef. lika med afståndet mellan den senare och roten af stjert- 
fenan. Underkäken har en kort, hoptryckt tagg vid sitt nedre 
bakre hörn. och en kort, krökt tagg finnes vid nedre bakre 
hörnet å förlocket. Stjerten utan taggar. Bröstfenorna räcka 
till bukfenorna. 
INO at 2 Or. ULsGDE 65 Stjir TOFFT9- 6: 
Sternoptyx Olfersii, G. CUVIER: Regne Animal, nouv. édit. T. II, pag. 316, 
pl. 13, fig. 2. — 1829. 
Å 5 M. Vv. DöBEN & J. KOREN s:r: Ichthyolog. Bidrag: K. 
Vet. Akad:s Handl. 18441, pag. 80, tab. III, fig. 6. — 
1846. 
Pleurothyris , RB. TH. Lowe; A History of the Fishes of Madeira, p. 
CANS 605 
Argyropelecus , VALENCIENNES: Histoire naturelle des Poissons par Cu- 
vier & Valenciennes, T. XXII, pag. 408. — 1849. 
