46 Slägtet Clupea. 
Clupea harengus, MöBIus & HEINCKE: Die Fische der Ostsee, pag. 135. — 
1883. 
? 5 R. COoLLETT: Meddelelser om Norges ' Fiske i Aarene 
[879—83; Nyt Magazin for Naturvidensk. 29 Bad. (särsk. 
aftr.) pag. 111. — 1884. 
5 : FR. HEINCKE: Die Varietäten des Herings, 2:er Theil; 
4:er Bericht der Commission zur wissenschaftlichen Un- 
tersuchung der Deutschen Meere, pag. 59, mit 2 Taf. u. 
mehrere. Tab. (fol.) — 1884; & 1:er Theil, ibm fär die 
Jahre 1874—31876, pag. 37, mit 3 Taf. fig. 1—17. — 
1878. 
Dess vanliga Svenska namn är Sill, och vid norre delarne af Öster- 
sjön och vid Bottniska Viken Strömming, men de större kallas äfven derstädes 
" Sill, såsom Slörsill, Gräsösill, m. fl. lokala benämningar. Vid Bohuslän 
kallas den dessutom efter diverse olika beskaffenhet och hufvudsakligen 
på grund af olikheter i utveckling, i könsorganens beskaffenhet och i fetma: 
iStorsill, Stråksill, Inmatsill, Wäljesill, Grässill, Aflingssill, Loddsill, Lodda, 
Sillmör, m. f. benämningar. I Norge benämnes den Sild, Wårsild, Som- 
mersild, Storsild, Graabensild m. 1. benämningar. 
Anm. Man har sedan lång tid tillbaka urskilt flera olika raser eller 
varieteter af sillen, men alltid haft svårt för att genom bestämda och kon- 
stanta karakterer kunna särskilja dessa, som merendels mera haft sin grund 
i folkspråket och det dermed förbundna handelsintresset än i noggranna 
vetenskapliga undersökningar i naturen. Redan LINNÉ urskilde i Fauna 
Svecica 2:ne varieteter: a« & 8, den förra benämnd Harengus i inskränk- 
tare bemärkelse, eller Sill, och den senare Membras, eller Strömming. Uti 
sin Prodromus Ichthyologixe Scandinavice, af år 1832, uppstälde NILSSON 
sedermera icke mindre än 8 varieteter, som upptogos under 2:ne olika huf- 
vudsaklige former eller grupper, nemligen 1:o. Forma oceanica (Hafssill), 
utmärkt derigenom, att hufvudet, ögonen och munnen äro mindre. Ögo- 
hålans längddiameter utgör !/;,—!/2, af totallängden (till stjertfenans bas). 
Bukfenorna fästade under främste !/; af ryggfenan. Afståndet mellan nos- 
spetsen och bröstfenorna är lika med det samma mellan bukfenorna och 
anus eller analfenans början. Under denne form äro 6 varieteter upptagna, 
nemligen 1. oeresundica (Råbosill); 2. schelderensis (Kullasill); 3. majalis 
(Grässill); 4. bahusica (Aflingssill eller Storsill); 5. Memalis (Norsk Vinter- 
sill); och 6. autwmnalis (Norsk Höstsill). — 2:o. Forma tenmensis (Skär- 
gårdssill), utmärkt derigenom, att hufvudet, ögonen och munnen äro större. 
Ögonhålans längddiameter utgör !/,, —"!/,, af totallängden (till stjertfenans 
bas). Bukfenorna fästade nästan under ryggfenans midt. Afständet mel- 
lan nosspetsen och bröstfenorna är mycket större än det samma mellan 
bukfenorna och anus, samt lika med det mellan bukfenorna och midten 
af analfenan. Under denne form upptagas 2:ne varieteter, nemligen 1. Cim- 
brica (Kivikssill eller Cimbrishamnssill); och 2. Membras (Strömming). Uti 
4:de delen af Skandinavisk Fauna af år 1855 har han modifierat dessa åsig- 
ter derhän, att han der indelat alla ”sillvarieteterna” i 3:ne grupper, nem- 
ligen I. Verldshafsformen, som innefattar: a) Norsk vintersill och by Gö- 
