Sillen. 63 
hörn. Qvadratbenet är tunnt, och har icke något utskott vid 
sin bakre kant. OO. symplecticum är litet och smalt. Gombe- 
net, som är temligen litet och nästan jemnbredt, har vid-sin 
främre ände 2:ne korta, tvärhuggna och broskbärande utskott, 
af hvilka det främre och något större och snedt utåt. och 
framåt rigtade är maxillärutskottet, som artikulerar med öfver- 
käksbenet, och det inre artikulerar med öfra silbenet vid främre 
delen af basen af dettas stora sidoutskott, samt är äfven fästadt 
vid plogbenet. Under dessa utskott har det en tredje hoptryckt 
och konvex ledyta, som äfven artikulerar med öfverkäksbenet, 
och strax bakom detta och på den snedt inåt rigtade sidan af 
benet äro tänderna belägna, då det bär sådana. Mesopterygoid- 
benet är såsom vanligt tunnt, temligen bredt, framtill tillspet- 
sadt och baktill högre, samt rigtadt snedt inåt och uppåt. Pte- 
rygoidbenet är starkt böjdt, och dess bakre ände, som ligger 
intill qvadratbenets framkant, är tillspetsad. Framtill har det 
en från dess inre divergerande lamell, som har ett utanför mes- 
opterygoidbenet uppstående spetsigt utskott. Metapterygoidbenet 
är stort, oregelmessigt triangulärt och å yttre sidan konkavt, 
och framtill såsom vanligt förenadt med mesopterygoidbenet. 
Mellankäks- och öfverkäksbenen äro redan beskrifna. Det förra 
har blott mellan /, och !/, af det senares längd och ungef. 
!/, af dess höjd. Underkäken är stor och hög, ehuru temligen 
tunn. Dess höjd utgör något mindre än !/, af dess längd. Den- 
taldelen har sin största höjd ungef. på midten. Dess öfre kant 
är derifrån framåt starkt stupande och konkav, men bugtig. 
Bakåt stupar den mera långsamt och är der konvex. Angular- 
benet är mycket litet, och postglenoidutskottet är föga uppstå- 
ende. O. nasale är ytterst litet, men det främre supraorbital- 
benet är längt, och framom detta är ett"”2:dra sådant, som lig- 
ger utanför nasalbenet och sträcker sig fram till öfverkäksbe- 
nets med gombenet artikulerande ledknapp. Infraorbitalbenen 
äro till en del stora, men tunna. Det främsta är ovalt-ellip- 
tiskt, och upptill med 2:ne korta utskott, af hvilka det bakre 
 artikulerar med yttre silbenet. Af de andra äro 4:de och 5:te 
särdeles stora och utbredda. Locket är nästan rhomboidiskt, 
med den öfre delen baktill uppstigande öfver fästet till hyoman- 
dibularbenet.  Underlocket är nästan elliptiskt, med öfre främre 
hörnet utlöpande i ett utskott. Mellanlocket är långt, af en 
böjd, långsträckt elliptisk form, och med främre änden temligen 
