178 Slägtet Clupea. 
under 11:te seklet, om icke förut, och slutade 1560, men slutet 
berodde, såsom LunpBere antyder, sannolikt derpå, att Hanse- 
städernas privilegium på fisket då upphäfdes, och icke derpå, 
att sillen då upphörde att gå till. Fisket bedrefs i Öresund 
söder om ön Hven och i den angränsande delen af Östersjön, 
bort till Bornholm, och endast under hösten och dels med drifgarn 
och dels med bottengarn, såsom ännu i dag. Enligt Saxos hi- 
storia (skrifven kort efter 1206) skulle då i Öresund hafva fun- 
nits så mycken sill, att man kunde taga den med händerna 
och knappt kunde ro fram med båt. Fisket var dock under 
olika år omvexlande, och var sannolikt under den senare tiden 
icke så gifvande som i början, ehuru brist på sill nog icke var 
orsaken till dess upphörande, utan denna orsak torde böra sö- 
kas i den omständighet, att Hansestäderna drogo sina kapitaler 
från det samma, då deras privilegier upphörde. Lönande har 
emellertid fisket utan tvifvel äfven under dess senare tid varit, 
och år 1537 saltades ensamt vid Falsterbo omkr. 96,000 tunnor 
sill, och under ett af de första åren af Danske Konungen FRE- 
priK I:stes regering skulle antalet af de menniskor, som lågo 
vid fisket i Skanör och Falsterbo, hafva uppgått till 37,500 
med 7,515 båtar. Sillfångsten i hela Danska riket uppskatta- 
des vid samma tid till 360,000 tunnor. Skanör och Falsterbo 
voro under denna tid egentligen blott marknadsplatser, och om 
än sillfångsten gifvit första anledningen till deras uppblomst- 
ring och sedermera äfven dertill bidragit, så är den dock långt 
ifrån enda orsaken dertill, utan deras blomstring bör äfven och 
till betydlig del tillskrifvas den omständigheten, att Hansestä- 
derna derstädes grundade en storartad detaljhandel, och gjorde 
dem till centralplatser för handeln med Skåne och andra an- 
gränsande trakter, allt beroende på de rika kapitaler och stora 
handelsflottor, öfver hvilka de disponerade. Författaren an- 
ställer en jemförelse mellan fisket i Öresund under nämnda tid 
och under den närvarande tiden, så mycket de bristfälliga för 
handen varande uppgifterna medgifva, och kommer dervid till 
det resultat, att den sillmängd, ”som då stod under kusten”, 
sannolikt ej var så betydligt större än den nu för tiden der va- 
rande, som man af uppgifterna om det gamla fisket kunde förmoda. 
Ehuru silien i södre delen af Östersjön vid södra och östra 
kusterna af Skåne, hvarest ingen skärgård förefinnes, merendels 
håller sig längre ut i hafvet, kommer den dock stundom der utan 
