Sillen. 81 
blott den är hvit och glänsande. Dess föda består för det mesta 
af smärre ryggradslösa vatten- eller hafsdjur, företrädesvis af 
kräftdjurens klass. Det är för öfrigt med sillen som med en 
stor del andre fiskar, att den strax före och under leken förtär 
föga eller ingen föda. Af fiskar slukar den Gobier (enligt 
Frascis Dar CÖrystallogobius nilssonii) och ungar af diverse 
fiskar, såsom af slägtena Ammodytes, Motella och Gadus samt 
stundom äfven dem af dess egen art, och fiskägg, t. o. m. af 
dess eget slägte. Af blötdjur slukar den stundom äldre, men i 
synnerhet larver af både Gasteropoder och Acephaler, och stun- 
dom, i synnerhet i de nordligare hafven, Pteropoder, såsom 
Clione limacina"). Af högre kräftdjur slukar den larver, men 
äfven fullbildade Schizopoder af slägtena Mysis och Thysano- 
poda?), och räkor samt Amphipoder och Isopoder, af slägtena 
Gammarus, Proto, Themisto, Idothea, m. fl. Af lägre kräft- 
djur slukar den Cladocerer af slägtena Bosmina, Podon och 
Evadne, men i synnerhet pelagiska Copepoder af Calanidernes 
familj, af slägtena Calanus, Paracalanus, Cluusia, Temora, 
Temorella, Isias, Centropages (Ichthyophorba), Eucheta, Me- 
tridia och ÅAcartia (Dias); af Pontellidernes familj, af slägtet 
Anomalocera, och af Cyclopidernes d:o af slägtet Oithona. Af 
det först nämnda slägtet af Calanidfamiljen, nemligen sl. Cala- 
nus, förekommer en art: OC. finmarchicus, i våra vestliga haf, i 
synnerhet längre norr ut och i Ishafvet, i utomordentlig myc- 
kenhet, och då den derjemte blir 4—38 mill. lång, och således 
är större än våra andra Calanider i allmänhet, är den utan 
tvifvel af alla i dessa haf den, som spelar den vigtigaste rolen 
såsom föda åt sillen. Enligt H. Kkrörer3) förekommer den i 
Ishafvet i trakten af Spetsbergen i sådan myckenhet, att han 
kunnat ur hafvet upptaga hela tunnor af den, och nästan alla 
hafsfåglar derstädes hade ventrikeln fullproppad med den. Krop- 
pen af så väl den som af de andre Copepoderne innehåller myc- 
ken olja, och denna föda bidrager till att gifva de vestra haf- 
vens sill den fetma, som utmärker den och är i synnerhet be- 
1) I Februari 1884 uppgafs i tidningarne, att Clione limacina då 
hade förekommit talrik i hafvet vid Strömstad, och att lemningar af den 
funnits i ventrikeln hos sillen. 
2) I September månad hafva vi vid Bergen i Norge hos s. k. som- 
marsill funnit ventrikeln full af Thysanopoda norvegica. 
3 Naturhistorisk Tidsskrift, 2:den Rekke, 2:det Bd. p. 527. 
Lilljeborg : Fiskarne, II. 6 
