936 Slägtet Clupea. 
räcker till knäna. — Vid kusterna af England och Skotland 
har sillfisket den senare tiden ökats, men sillen har blifvit, åt- 
minstone på flera ställen, mindre, och håller sig längre ute i 
hafvet, så att den får fiskas på 60—70—80 Engelska mil från 
land. Enligt J. C. Ewart!) utgjorde år 1880 fångsten derstä- 
des 1,480,000 tunnor (”barrels”). Han säger, att om alla nät, 
som vid kusterna af Skotland användas till sillfångst, samman- 
bundos ände vid ände, så skulle de räcka 3 gånger tvärs öfver 
Atlanten. n 
Enligt vår erfarenhet anse vi den Bohuslänska storsillen 
bättre än sitt rykte. Vi hafva bland den, såsom redan är anfördt, 
ofta träffat sterila och särdeles feta exemplar”?), som bafva synts 
oss jemförliga med den Norska fetsillen eller sommarsillen uti 
fetma. Den sill, som icke lekt, har äfven synts oss vara gan- 
ska god, om än icke så fet, som föregående sterila. Den ny- 
ligen utlekta sillen är naturligtvis i Bohuslän, liksom i Norge, 
jemförelsevis mager. 
Sillen har särdeles många fiender, som förfölja och upp- 
sluka den, såsom sälar, delfiner, hvalar, diverse arter af slägtet 
Gadus, men i synnerhet sej och torsk, kummel, blanklax och 
åtskilliga hajarter. Äfven en del hafsfåglar, såsom måsar, skarf- 
var och sillebasen, förfölja sillstimmen, och tillkännagifva genom 
sina förföljelser för fiskarena hvarest stimmen äro att finna. 
I Östersjön är det i synnerhet sälar som jaga den, och göra 
fiskarena intrång genom att bortplocka den ur garnen eller sön- 
derslita dessa. 
1) Proceedings of the Royal Physical Society of Edinburgh; Session 
1885—386. 
2) Dermed öfverensstämmande iakttagelser anföras af F. TRYBOM 
(Iakttagelser vid sillfisket i Bohuslän vintrarne 1880—381 och 1881—382: 
Nordisk Tidsskr. for Fiskeri 1883). TRYBOM har blott iakttagit mindre, 
nästan aldrig öfver 240 mill. långa dylika sillar, men vi hafva funnit så- 
dana af 270—280 mill:s längd. 
