Karpen. 131 
Cyprinus carpio, E. MOREAU: Histoire natur. des Poiss. de la France, 
T. III, pag. 368. — 1881. 
S i JORDAN & GILBERT: Synopsis of the Fishes of North 
America, pag. 254. — 1882. 
3 z FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain and Ireland 
vol. II, pag. 158, pl. 129, fig. 2. — 1880—1884. 
MöBIUS & HEINCKE: Die Fische der Östsee, pag. 105. 
883 
0. G. NORBÄCK: Handledning i Fiskevård och Fiskafvel, 
pag. 415, blad 48, bild 129. — 1884, 
H. G. SEELEY: The Fresh-water Fishes of Europe, pag. 
95. — 1886. 
Dess vanliga Svenska namn är Karp. 
Beskr. Den ernår en betydlig storlek i sydöstra Europa 
vid god tillgång på föda. MHeczrer & KserR uppgifva, att den 
under sådana förhållanden blir 3—4 fot, eller omkring 900 
—1,200 mill. lång, med en vigt af 35—40 skålpund; och 
Parras nämner, att den i Kaspiska Hafvet ernår en vigt af 
60 skålpund. Hos oss blir den i instängdt tillstånd, eller i 
karpdammar icke så stor, och öfverstiger då knappast en vigt 
af 10 skålpund eller omkr. 4—5 kilogram. I fritt tillstånd 
blir den dock äfven hos oss större, och C. P. Åström!) upp- 
gifver, att man vid Lomma, ej långt från Lund, i Höjeå vid 
ovanligt stort vattenflöde fångat karpar, som vägt 23—27 skål- 
pund, och som då sannolikt haft en längd af bort åt 3 fot. — 
Kroppsformen är stundom mera undersätsig och stundom mera 
långsträckt, och stundom mera och stundom mindre hoptryckt, 
och synes hos oss i allmänhet vara högre hos de yngre än hos 
de äldre. Största kroppshöjden innehålles ofta hos de äldre hos 
oss omkr. 42/, eller något mera, och hos de yugre nära 4 ggr 
i totallängden till spetsen af nedre stjertfenfliken, och störste 
tjockleken innehålles hos de förre omkr. 1!/; och hos de senare 
omkr. 2:ne ggr i den förra. Stjertens minsta höjd strax framom 
stjertfenan innehålles hos de äldre omkr. 111!/, och hos de 
yngre omkr. 10 ggr i totallängden, och hos de förre nära 2!"/, 
och hos de senare omkr. 2/4 till 2!/, ggr i hufvudets längd. 
Hos de förre höjer sig ryggens profil från nacken till rygg- 
fenan obetydligt, eller ock höjer den sig något starkare vid 
nacken och är sedan derifrån till ryggfenan nästan jemnhög 
1) Några iakttagelser rörande de Vertebrerade djur, som förekomma 
i trakten af Lomma, pag. 26. 
