Karpen. 1335 
och form på olika kroppsdelar. De äro minst på rygg- och 
buksidorna. Hos ett exemplar af 444 mill:s totallängd hafva 
vi funnit ett fjäll i sidolinien under ryggfenans början hafva 
längddiametern 22 mill. och höjddiametern 17 mill., och det 
angränsande fjället i raden näst ofvan det samma företedde un- 
gefär samma dimensioner och form. Denne senare är nästan 
rektangulär, dock med den frie änden afrundad och den instuckne 
d:o bugtig. De äro tjocka och temligen fast sittande cycloid- 
fjäll, med central kärna och ytterst talrika, fina och vågfor- 
miga koncentriska linier. Å den frie änden förefinnas 28—30 
radiära fåror, och tvärs öfver de fine ryggarne mellan desse gå 
omkr. 20—24 koncentriska rader af knottror, som göra, att 
fjällens frie delar äro ruggige. Den instuckne delen har tal- 
rika fina radiära linier, och dess kant har 2—3 bugter. Dessa 
senare äro stundom otydliga på de till sidolinien angränsande 
radernas fjäll. Mellan rygg- och bukfenorna hafva vi å hvar- 
dera sidan räknat 11 till 12 långsgående fjällrader. — Sido- 
linien är fullständig, och böjer sig i början något litet nedåt, 
men går derefter rät. Fjällens antal i den samma hafva vi 
funnit vara 36 till 38!). På hufvudet förefinnas åtskilliga 
glesa rader af slemporer. — Färgen liknar vanligen mycket 
den hos rudan, men är vexlande, och är stundom mörkare och 
stundom ljusare. Ryggsidan är stundom mörkt olivgrönaktig, 
stundom svartartgrå eller svartbrun och stundom blågrön. 
Kroppssidorna äro guldgula eller messingsgula, med mörkgrön 
skuggning, derigenom att fjällens frie kanter äro svartgröne, 
eller ock äro fjällen i midten försedda med en svartgrön fläck, 
hvarigenom i förra fallet uppkommer en svartgrön retikulering 
och i det senare svartgröna långsgående streck. Läpparne och 
buksidan äro gulaktiga, eller ock är den senare smutsigt hvit- 
aktig. Ryggfenan är gråaktig, stundom mörkare; bröst-, buk- 
och stjertfenorna violetta och ofta mörka, och analfenan rödbrun 
eller ock mörkt gråbrun. bStundom hafva alla fenorna, med 
undantag af ryggfenan, en rödaktig anstrykning. Iris är guld- 
gul. Under lektiden erhålla hanarne på hjessan, kinderna gäl- 
locken, kroppssidorna och på bröstfenornas stralar hvita, irreguliert 
spridda hudvårtor, hvilka sedermera försvinna. 
1) NILSSON uppgifver 34—35, och KRÖYER 37—38. 
