Rudan. 1 
nästan lika med och stundom något större än dess längd, inne- 
hålles omkr. 8 till 93/; ggr i den nämnda längden och omkr. 
1?/, till 2 ggr i hufvudets längd. Den har framtill 3 enkle 
strålar, af hvilka den bakerste är tjock och benhård och i bakre 
kanten med 2:ne rader fina sågtänder, och den har der bakom 
6 till 7 (vanligen 6) grenige strålar, af hvilka den bakerste är 
dubbel. — Bröstfenorna äro temligen små och af en snedt oval 
eller rundadt oval form, och deras längd innehålles omkr. 63/, 
till 7 ggr i totallängden och omkr. 12/, till 1'/, d:o i hufvu- 
dets längd. De hafva 13 till 16 (vanligen 15—16) strålar. — 
PBukfenorna äro något längre än bröstfenorna, samt äro fästade 
under eller något litet framom ryggfenans början, och på ett af- 
stånd från bröstfenornas fästen, som är ungefär lika med eller 
ock något mindre än det samma mellan de förras d:o och anal- 
fenan. De hafva ungef. samme form, som bröstfenorna, och 
hafva 9 till 10 (vanligen 9) strålar. Deras fjällbihang å yttre 
sidan är helt kort, och dess längd innehålles 3—5 ggr i fenans 
d:o. — Stjertfenan är mycket grundt urringad och med afrun- 
dade hörn, och dess öfre flik är stundom väl så lång som dess 
nedre d:o. Längden af den senares längste strålar, som är nå- 
got mindre än den samma af hufvudet, innehålles omkr. 5 till 
9/3 ggr i totallängden. Den har 19 fullständige strålar, af 
hvilka den ytterste å hvardera sidan icke är grenig, samt ofvan 
och nedan 3 till 4 stödjestrålar. — Fjällen äro stora och tjocka 
och icke löst sittande cycloidfjäll. De långsgående fjällraderna 
mellan rygg- och bukfenorna äro 14 till 16, hvaraf sidolinien 
är den 8:de till 9:de, räknad uppifrån. Ett fjäll i sidolinien 
under ryggfenans början hafva vi funnit vara 19 mill. långt 
och 20 d:o högt hos ett exemplar af 354 mill:s totallängd, och 
det är således jemförelsevis större och högre än det ofvan an- 
förda motsvarande fjället hos karpen. Det är nästan halfcirkel- 
formigt, med den frie änden afrundad och med den instuckne 
d:o tvärt afskuren och bugtig, med 6 bugter, till hvilka från 
kärnan utlöpa lika många radiära fåror. För öfrigt bar det 
tätt stående koncentriska strimmor, och å den frie änden, som 
framtill är begränsad af en något böjd fåra, å yttre sidan tal- 
rika (65—70) radiära upphöjda linier, tvärs öfver hvilka gå 
3—10 koncentriska och knottriga sådana. Det liknar således i 
det närmaste det ofvan beskrifna motsvarande fjället hos hy- 
briden mellan karp och ruda, men har å den frie änden flera 
