154 Slägtet Cyprinus. 
och med mindre messingsgul glans än hos den. Ryggen och 
öfre delen af hufvudet mörkt olivgrönaktige, och denne färg 
blir nedåt sidorna ljusare, grågrönaktig, med messingsgul an- 
strykning, som framtill, bakom bröstfenan är starkast. Buken 
är pomeransgul. Ryggfenan är af ryggens färg, blekare emot 
öfre kanten. Bröstfenorna rödaktiga och emot spetsarne svart- 
aktiga. Buk- och analfenorna röda, stundom grårödaktiga och 
stundom med svartgrå skuggning emot spetsen. Stjertfenan mörkt 
gulgrönaktig, med rödaktiga strålar. Iris stundom messingsgul 
och stundom rödaktig. De yngre ha vanligen ett svartaktigt 
vertikalt band vid stjertfenans rot. Enligt v. SizrBorp förekom- 
mer i östra Preussen en så kallad Guldruda, som utmärker sig 
genom en nästan helt och hållet guldgul färg. Den förekommer 
i mycket små vatten och är af ringa storlek. Parras omtalar 
äfven sådane från träsk i öknen vid Kaspiska Hafvet. 
Inom Sverige förekommer rudan från Skåne ända upp till 
Luleå lappmark, der dock enligt Skandinavisk Fauna blott den 
förkrympte formen eller damrudan förefinnes. Det är ock san- 
nolikt endast denna, som enligt HI. WIDEGREN!) förekommer i 
Vester- och Norrbotten i kustlandets smärre tjern. Enligt hvad 
vi erfarit förefinnes denne form 1 trakten af Sundsvall i Beusta 
Tjern. Hur längt upp mot norden sjörudan går, är icke kändt, 
men Doktor J. A. Wiströx har benäget meddelat oss, att den 
i norra Helsingland i trakten af Hudiksvall är allmän i kust- 
landets skogssjöar, och der stundom ernår en vigt af 4 skål- 
pund. Det är derför troligt, att den går ännu längre upp emot 
norden. Enligt P. Orsson?) förekommer blott damrudan i Jemt- 
land, samt är der icke ursprunglig, utan har dit blifvit införd 
från Norge. Enligt benäget meddelande af Doktor ÅA. STEFFEN- 
BURG förekommer sjörudan sparsamt i östre delarne af Dalarne. 
Inom Upland förekommer sjörudan allmänt icke endast i in- 
sjöar, utan äfven i en del grunde fjärdar och vikar af hafvet 
med dyig och gräsig botten i Rosiagen, och den synes 
inom derna provins vara luxurierande och ursprunglig. Denne 
form synes inom mellersta Sverige vara jemförelsevis mera öst- 
lig än vestlig i sin förekomst. Inom Nerike synes den enligt 
1) Handlingar rörande Landtbruket m. m. 24:de delen, ny följd, V, 
1866, p. 43. 
2) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1876, N:o 3; p- 129. 
