174 Slägtet Tinca. 
fenorna rödaktiga, med breda hvitgrå spetsbrämar, med gråak- 
tig anstrykning å den röde färgen å rygg- och stjertfenorna, 
och med denne färg blekare och gulaktig å bröstfenorna. Stun- 
dom har man i Tyskland och England såsom prydnadsfisk en 
färgvarietet (Tinca aurata), som är orangegul eller röd, med 
eller utan svarte fläckar. 
Det fasta kraniet är nedtryckt och mycket bredare än högt, 
då man icke medräknar det långt nedskjutande hypapophysial- 
utskottet å basilarbenet. Nämnda utskott är å undra sidan ur- 
hålkadt och skedformadt å det ställe, der svalgbrosket är fä- 
stadt, antydande en större utveckling af detta brosk. De å 
kraniels undra sida baktill varande, af sidonackbenen och o. 
pterotica & prootica omgifna, uppåt gående hålorna äro sär- 
deles stora. Ofvan är kraniet baktill kullrigt och framtill ned- 
plattadt. Det öfra nackbenet har ett litet bakåt utstående hop- 
tryckt utskott, hvars öfre kant är något utstående åt sidorna. 
O. epotica hafva korta bakåt utstående utskott, och de samma 
rigtning hafvande utskotten å o. pterotica stå ej så långt ut 
bakåt som bakre kanterne å de små derintill varande o. opis- 
thotica, och dessa senares samt sidonackbenens bakre kanter äro 
tunne och skarpe. Parasphenoidbenet är ovanligt bredt under 
ögonhålorna, och har der tunne, utstående sidokanter, mellan 
hvilka å dess undra sida är en långsgående köl. Plogbenet är 
äfven baktill bredt och icke tillspetsadt. Öfra silbenet är kort 
och bredt, så att dess längd innehålles mera än 2:ne ggr i 
dess bredd. Pterygoidbenet är temligen bredt och med form 
af en trubbvinklig triangel. 
Lindaren förekommer inom Sverige, då passande lokaler 
förefinnas, från Skåne till och med Upland, Dalarne och Vermland 
och äfven, åtminstone såsom inplanterad, i Gestrikland. Enligt be- 
nägen uppgift af Doktor J. A. Wiström förekommer den icke i norra 
Helsingland och sannolikt ej någonstädes inom denna provins. Dok- 
tor ÅA. SrTEFFENBURG har benäget meddelat oss, att den förefin- 
nes i flere insjöar i Dalarne. I Gestrikland förefinnes den en- 
ligt benägen uppgift af Doktor J. SråncBEre, så vidt kändt är, 
blott inplanterad på några få ställen. Då dess förekomst är 
beroende af lokalernes beskaffenhet, är den öfver hufvud taget 
icke synnerligen allmän, utan egentligen sporadisk, och i vestre 
delarne af landet synes den vara mer eller mindre sällsynt. 
Inom Upland, hvarest en mängd smärre, med dybotten och ym- 
