Elritzan. 179 
mindre starkt rinnande vatten, men stundom förekomma de äf- 
ven i sjöar, och t. o. m. i skärgårdarne i norre Östersjön och 
Bottniska Viken. Vestra och mellersta Europas faunor så väl 
som vår hafva blott en art, som dock företer temligen betyd- 
liga vexlingar 1 form. 
1. Phoxinus aphya (Linse). 
Elritzan eller Alkufvan. 
Största kroppshöjden innehålles omkring 4?/, till 6 ?/; ggr, 
och hufvudets längd omkr. 4”, till 5Y/, ggr i totallängden, 
och stjertens minsta höjd strax framom stjertfenan innehålles 
omkr. 21, till 3 ggr i största kroppshöjden, och hufvudets 
höjd öfver fjällgränsen å nacken innehålles omkr. 1?/; till 
1!/, ggr i dess längd: allt hos dem, som åtminstone något så 
när äro fullvuxne. Munspringan är vanligen föga uppstigande. 
RES9T0: af. 10; brf. 14-—16; bf. 8-9; "stjf. 810 
IR. 
Cyprinus Aphya, LINNÉ: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 131. — 1761. 
" Phoxinus, IDEM: Systema Nature, ed. XII:ma, T. I, pag. 528. — 
1766. 
: Aphya, IDEM: ibm. 
Phozxinus. A. J. RETzIUS: Faun&e Svecice Pars I:ma, pag. 356. — 
1800. 
H Aphya,  IDEM: ibm. 
Phozxinus, C. U. EKSTRÖM: K. Vetensk:s Akadem:s Handl. 1830, -: 
| pag. 166. — 1831. 
3 Aphya =S. NILSSON: Prodromus Iehthyologie Scandinavice, pag. 
29. — 1832. 
: Phozxinus, IDEM: ibm. 
Phoxinus laevis, L. AGAssIz: Archiv fir Naturgeschichte, 4:er Jahrg. 
1:er Bd. pag. 79. — 1838. 
Leuciscus phoxinus, VALENCIENNES: Hist. nat. des Poiss. T. XVII, pag. 363, 
— 1844. 
Phozxinus Aphya, H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd. pag. 524. — 
1846—1853. 
Leuciscus Phoxinus, S. NILSSON: Skandinavisk Fauna, 4:de del. Fiskarna, 
2:dra häft. pag. 319. — 1853. 
” 
