1380 Slägtet Phoxinus. 
Phozxinus laevis, HKECKEL -& KNER: Die Sisswasserfisehe der Östreichi- 
schen Monarchie, pag. 210. Fig. 119 & 120. — 1858. 
5 Rh B. N. DYBOWsKI: Versuch einer Monographie der Cy- 
prinoiden Livlands, pag. 155. — 1862. 
i C. TH E. V. SIEBOLD: Die Sisswasserfische von Mit- 
teleuropa, pag. 222. Fig. 37. — 1863. 
Leuciscus phoxinus, A. GäNTHER: Catal. of the fishes in the Brit. Mus. vol. 
VII, pag. 237. — 1868. 
Phoxinus aphya, BR. COLLETT: Norges Fiske, pag. 183. — 1875. 
> : A. W. MALM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 
564. — 1877. 
- 2 R. CoLLETt: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 
1875—78, Vidensk:s Selsk:s i Christiania Forh. 1879, 
N:o 1, p. 96. — 1879. 
S laevis, B. BENECKE: Fische, Fischerei etc. in Ost- und Vest- 
preussen, pag. 140. — 1881. 
Å ? E. MorraAU: Histoire natur. des Poiss. de la France, 
T. III. pag. 392. — 1881. 
Leuciscus phoxinus, FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain and Ireland 
vol. II, pag. 185, pl. 134, fig. 1. — 1880—1884. 
Phoxinus aphya O. G. NORBÄCK: Handledning i Fiskevård och Fiskafvel, 
pag. 429, bild 137. — 1884. 
5 5 R. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 
1879—083; Nyt Magazin for Naturvid. 29 Bd. pag. 111 
(särsk. aftr.). — 1884. 
Leuciscus phoxinus, H. G. SEELEY: The Fresh-water Fishes of Europe, pag. 
175. — 1886. 
Den har på olika ställen inom landet fått diverse olika namn. LINNÉ 
anför de Svenska namnen Mudd och Budd, samt säger tillika, att den i 
Dalarne kallas Qvidd och Iggling, i Vesterbotten Glirr och Glirren, i Ve- 
stergötland Gl, i Dalsland Alkufva och i Östergötland Alkutta. Enligt 
RETZIUS benämnes den 1 Skåne Elritza och vid Göteborg Hundgådda, vid 
hvilket senare ställe den derjemte äfven kallas Alekula och Äling enligt 
MALM. I Skandinavisk Fauna benämnes den Etlritza, hvilket namn jemte 
det af Lortbuk och Hundgädda anföres af C. U. ErKstRÖM. I Norge skall 
den kallas Elritze, hvilket namn bäde der och inom Sverige ursprungligen 
är Tyskt. 
Beskr. Den är en helt liten fisk, och öfverstiger hos oss 
i allmänhet icke 100 mill. i längd, och ernår sällan denne 
storlek, men i England lär den enligt Göstaer och Dar stun- 
dom blifva 170 till 180 mill. lång. Honorna blifva större än 
hanarne, och hafva vanligen, i synnerhet då de äro romstinna, 
en något undersätsigare kroppsform. Denne är i allmänhet 
långsträckt, och liknar, såsom LinsÉE med rätta anmärker, i be- 
tydlig grad forellens eller den unge laxens. Den är temligen 
