Elritzan. 183 
grad. De äro i allmänhet af en oval eller rundadt-oval form 
och mycket tunna. I sidolinien under ryggfenans början äro 
de af en något ojemn, rundadt-oval form, och hos ett exemplar 
af 97 mill:s totallängd hafva vi funnit deras höjddiameter der- 
städes vara något öfver 1 mill. och deras längddiameter ungef. 
1 mill. Å den instuckne delen hafva de tätt stående, ehuru 
temligen grofva koncentriska streck, och både der och å den 
frie delen (d. v. s. rundt om) glesare radiära fåror, till ett an- 
tal af omkr. 26—30. BSlemkanalen går långs öfver dem och 
öppnar sig nära intill deras frie kant, och kärnan är belägen 
närmare deras instuckne d:o. — Sidolinien är vanligen ofull- 
ständig och slutar under ryggfenan, eller ock företer den der- 
städes en lucka, och har bakom den stundom en temligen sam- 
manhängande rad af porer och stundom mer eller mindre spridda 
sådana. Stundom är den fullständig, och då hafva vi i den 
samma räknat omkr. 34—385 fjäll. Framtill böjer den sig tem- 
ligen starkt nedåt, och är stundom derstädes något slingrig. 
— Färgen är betydligt vexlande, så väl individuelt som efter 
kön, lek m. m. I allmänhet äro honorna af en blekare färg, 
och hanarne mörkare och med starkare markerade färger, i syn- 
nerhet uti lekdrägten, då desse till en del äro lysande. Ryggen 
är mer eller mindre mörkt brunaktigt grön eller olivgrön, stun- 
dom hos banen svartgrön, och med omkr. 15 svartaktiga, mer 
eller mindre afbrutna och stundom i fläckar upplösta tvärband, 
som sträcka sig ned emot midten af kroppssidan, längs hvilken 
midt går ett i allmänhet tydligt svartaktigt band ända till 
stjertfenans bas, bildande en skarp gräns mellan ryggens och 
de nedra kroppssidornas färg, som stundom är silfverhvit (i syn- 
nerhet hos honorna) och stundom (hos hanarne) är silfvergrå 
och skuggad af mer eller mindre tät svartaktig punktering. 
Det svartaktiga bandet långs kroppssidan börjar vid ögats bakre 
kant. Hos hanarne, i synnerhet i lekdrägten, äro hufvudets 
öfra sida, förlocket, skuldergördeln och gälhinnorna sotsvarta, 
och locket och underlocket i nämnde drägt stundom mer eller 
mindre gulaktiga. Buksidan är hvit, stundom skuggad af svart 
punktering, och frambuken hos hanen i lekdrägt mer eller min- 
dre röd eller ock gulaktig. ehuru denne färg stundom blott fin- 
nes strax bakom bröst- och bukfenorna. HEljest ser man vanli- 
gen hos honom på dessa ställen en starkt markerad hvit fläck. 
I nämnda drägt är han, såsom redan Linse omnämner, på hulf- 
