P 
216 Slägtet Leuciscus. 
0. basibranchiostegale bär långs undre kanten en horisontel 
skifva, som baktill slutar med 2:ne divergerande trubbspetsige 
flikar, hvilka räcka något bakom bakre änden af o. epilyyale. 
— Kotornas antal hafva vi funnit vara 48, af hvilka 25 voro 
bålkotor !), de senare utmärkta derigenom, att de med undan- 
tag af de 2:ne främsta, buro refben. De 4 främsta bålkotorna 
äro olika de andra, och hafva blifvit transformerade, dels för att 
bereda ett starkare fäste till hufvudet, dels för att bereda stöd 
för och komplettera den å hvardera sidan varande benkedjan 
mellan hörselorganet och simblåsan, och dels för att bereda ett 
fäste för denna senares främste del. Den främsta af dessa ko- 
tor är mycket kort, och den och den följande hafva de med 
sine respektive kroppar sammansmälta sidoutskotten nästan rätt 
utstående åt sidorna, men dessa utskott å den 2:dra kotan äro 
mera än dubbelt längre än de å den främsta. Refbenen å 
3:dje och 4:de kotorna äro transformerade, för att tjena till 
ljudvibrationernas öfverflyttning till simblåsan eller ock från 
denna till hörselorganet. Båda paren antyda genom sina rör- 
liga fästen sin egenskap af refben, ehuru de å den 4:de kotan 
äro något starkare fästade än så väl de å den 3:dje som de å 
de följande kotorna. De å den 3:dje kotan äro nästan horison- 
telt rigtade framifrån bakåt, samt skiflika, framtill breda och 
baktill tillspetsade och böjda inåt, bakom de bakre grenarne af 
dem på den 4:de kotan, och med sine bakre spetsar fästade vid 
simblåsan, och framtill förenade med de från hörselorganen 
kommande benkedjorna, samt således baktill kompletterande dessa. 
4:de kotans refben förete i sin rigtning och till en del i sin 
form en tendens till öfvergång till de följande refbenen, ehuru 
de mycket afvika från dem så väl som från refben i allmän- 
het derigenom att de äro tvågreniga. Deras främre och yttre 
gren är rigtad nedåt och något litet framåt, och är till formen 
temligen mycket liknande ett refben, men har den nedre änden 
hoptryckt samt något bredare och vid spetsen afrundad. Den 
inre grenen, som nära basen eller fästet utgår från den yttre, 
är till en början rigtad inåt och bakåt samt smal och något 
trindlagd, men derefter böjer den sig nedåt samt antager en 
skiflik, ehuru nedtill tillspetsad form; och tillsamman med mot- 
svarande del å andra sidans refben å samma kota bildar den 
1) A. W. MALM har räknat 46 kotor, af hvilka 26 voro bålkotor. 
