260 Slägtet Aspius. 
der den blidare årstiden förer den ett kringstrykande och rör- 
ligt lif i närheten af vattenytan, der man ser den i ständig 
rörelse, för att uppsnappa de smärre djur, som tjena den till 
föda, och hvilka den griper med stor snabbhet, då de råka till 
att vara liggande på nämnda yta. Dess glupskhet gör, att dess 
metande gifver ett ganska behagligt tidsfördrif, ehuru fång- 
sten i och för sig har föga värde. Under vintren söker den, 
såsom de andre, djupare ställen, men den uppgår från dessa till 
strömmar och grundare lokaler redan i April, om isen då för- 
svunnit. Under blåst och oväder söker den gerna skydd å så- 
dana ställen, der den har lä för vinden och sqvalpet. Det är 
i synnerhet under lugna och soliga dagar, som man ser den i 
rörelse upp i vattnet på jagt efter diverse rof, och det händer 
då stundom, att den gör ett litet språng öfver vattenytan. Den 
skrämmes visserligen lätt, men återkommer snart igen, och är 
på det hela föga rädd. Den är icke seglifvad, och dör fort of- 
van vattnet. Så vidt vi erfarit det, lefver den endast af ani- 
malisk föda. Vi hafva i dess tarmkanal endast funnit lemnin- 
gar af insekter, insektlarver och Entomostraceer af Cladocerer- 
nas och Copepodernas grupper. Den liksom åtskillige andre” 
fiskar och äfven en del af dess egen familj leker på något olika 
tid, beroende af olika ålder, så att de äldre leka något tidigare 
än de yngre. I allmänhet inträffar emellertid dess lek emot 
slutet af Maj och i Juni. Enligt BeseczeE leker den i Preussen 
från April till Juni. C. P. Åström (anf. st.) uppgifver, att 
dess lek vid Lomma, ej långt från Lund, inträffar vid Pingst- 
tiden. Tre olika stim komma då vanligen in i ån derstädes 
och leka, med 8 dagars mellantid mellan hvarje lek, på grunda 
ställen, der vegetation förefinnes, och leken förrättas blott i godt 
och soligt väder. Då leken är slutad, återgå de till hafvet i 
granskapet af åns mynning. I Fyrisån hafva vi i Juni iakt- 
tagit leken under aftonen, hvarvid ett långt och sammanpac- 
kadt stim med slingrande och sqvalpande rörelser framgick sakta, 
men med tydligt plaskande i ytan af vattnet och invid land, 
på en botten, som var stenig och der äfven en del qvistar af 
de vid stranden växande buskarne lågo i vattnet. Äggen äro 
små och anklibbande, och fästas på vattenväxter, stenar, ris- 
qvistar m. m. Då temperaturen vid denne tid vanligen är tem- 
ligen hög, kläckas äggen fort. Ynglet växer dock icke synner- 
ligen fort, då det ännu i Oktober, enligt hvad ofvan blifvit 
