Aspen. 269 
och dess höjd framtill öfver parasphenoidbenet vid bakre kanten 
af sidosilbenet är mindre än afståndet mellan denne kant och 
främre kanten af plogbenet, då deremot dessa mått äro ungef. 
lika med hvarandra hos idens kranium. Öfre nackbenets verti- 
kala, hoptryckta och bakåt rigtade utskott är hos aspen stort 
och högt, och större än det samma hos iden. Basilarbenets hy- 
papophysialutskott har en starkare bakåt rigtad rigtning än 
det hos denne. 0O. opisthotica äro större än dennes, och då kra- 
niet ses från sidan, visar den undre profilen af parasphenoidbe- 
net hos aspen å midten knappt spår till någon konvexitet, då 
deremot hos iden en ganska stark sådan derstädes förefinnes. 
I öfverensstämmelse dermed är den öppning å väggen mellan 
båda ögonhålorna, som finnes framom de basitemporale vingarne 
af parasphenoidbenet, mindre och smalare hos aspen än hos iden, 
och den vertikale sammansmälte delen af orbitosphenoid benen är 
helt låg hos-den förre och temligen hög hos den senare. Plog- 
benets bredd framtill är hos aspen lika med eller större än dess 
längd, då den deremot hos iden är mindre än den senare, och 
det är derstädes hos den förre helt grundt urbugtadt, då det 
hos den senare är djupt inskuret eller tvådeladt vid främre 
änden. För öfrigt äro dessa kranier hvarandra mycket lika. 
Hyomandibularbenet är upptill mycket bredare än det hos iden 
och har de båda öfre ledknapparne nästan åtskilde. Gombenet 
är jemförelsevis längre än idens och har maxillärutskottet mera 
utbildadt. I öfverensstämmelse dermed, att aspen har större 
mun än iden, har den äfven längre käkar. Mellankäks-, öfver- 
käks- och underkäksbenen äro längre. Mellankäksbenen äro 
mindre böjda, och hafva det uppstigande utskottet vid deras 
inre ände (nasalutskottet) lägre, och öfverkäksbenen hafva det 
flikformade utskottet i deras öfre kant längre men lägre. Nyc- 
kel- och korpbenen äro något mera långsträckta än de hos iden, 
men eljest äro skulderapparatens ben i det närmaste lika den- 
nes. Kotornas antal är 48—49, hvaraf 25—26 tillhöra bålen. 
Säsom i Skandinavisk Fauna uppgifves, är den i allmänhet 
i sin geografiska utbredning i Europa egentligen östlig, och 
inom Sverige är den äfven mera östlig än vestlig. Den nord- 
ligaste för oss bekante lokalen inom Sverige, der aspen före- 
kommer, är Dalarne, hvarest den enligt benäget meddelande af 
Doktor A. SteFfenBURG förefinnes i Bysjön i by socken, och i 
sjöärve Barken och Liren i Norrbärke socken. Den lär icke 
