Braxen. 25 
Cyprinus Brama, W. V. WRIGHT, B. FrRIEs & C. U. EKSTRÖM: Skandina- 
viens Fiskar, 7:de häft., pag. 175, pl. 42. — 1842. 
Abramis s VALENCIENNES: Hist. nat. des Pois. par Cuvier & Va- 
lenciennes, 'T. XVII, pag. 9. — 1844. 
: 5 H. KrRöveER: Danmarks Fiske. 3:dje Bd., pag. 369. — 
1846—1853. 
å 3 S, NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 2:dra 
häft. p. 324. — 1853, 
å - HECKEL & KNER: Die Siässwasserfische der Östreichischen 
Monarchie, pag. 104, fig. 54. — 1858. 
5 vetula,  IIDEM: ibm, pag. 108, fig. 56. 
5 brama, DYBOWSKI: Versuch einer Monographie der Cyprinoiden 
Livlands, pag. 190. — 1862. 
Å C. TH. E. V. SIEBOLD: Die Siässwasserfische von Mittel- 
europa, pag. 121, fig. 11. — 1863. 
E A ÅA. GÖNTHER: Catal. of the Fish. in the Brit. Mus. vol. 
VII, pag. 300. — 1868. 
5 5 R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 183. — 1875. 
5 É A. W. MaLM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 565. 
— 1877. 
3 - E. MOREAU: Histoire natur. des Poiss. de la France, 
T. III, pag. 395. — 1881. 
7 : B. BENECEE: Fische, Fischerei etc. in Ost- und Vest- 
preussen, pag. 118, fig. 90. — 1881. 
5 K FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain and Ireland, 
vol. II, pag. 193, pl. 135, — 1880—1884. 
; 5 MöBIuUsS & HEINCKE: Die Fische der Ostsee, pag. 115. 
=1883. 
5 & 0. G. NORBÄCK: Handledning i Fiskevård och Fiskafvel, 
pag. 433, bild 140. — 1884, 
3 ; GÖSTA SUNDMAN & O. M. REUTER: Finlands fiskar, häft. 
UITSpIE SS VIE 51885! 
- 3 H. G. SEELEY: The Fresh- Water Fishes of Europe, pag. 
211. fig. 116—117. — 1886. 
Dess allmänna Svenska namn är Braxen. De yngre benämnas stun- 
dom enligt Skand:s Fiskar Panka, Blåpanka, Flira, Blecka och Svart- 
" spoling. I östra Skåne hafva vi hört de yngre kallas Bjärk, och vid Up- 
sala hafva vi hört dem benämnas Brazxenbläcka. 
Anm. Ehuru senare författare ofta skilja braxen och björknan i olika 
slägten (Abramis och Blicca); äro dock de yngre af dessa båda arter så 
lika hvarandra, att de stundom äro svåra att åtskilja, utan undersökning af 
svalgtänderna, och att äfven denna distinktion stundom är behäftad med 
svårigheter. Braxen har vanligen blott en enkel rad af svalgtänder och 
björknan i allmänhet 2:ne sådana, med 2:ne tänder i yttre raden, men det 
händer stundom, såsom ofvan är antydt, att man hos den förre finner en 
yttre rad representerad af en liten rudimentär tand, och detta t. o. m. 
å båda svalgbenen; och det händef äfven stundom att den senare (björknan) 
