276 ; Slägtet Abramis. 
har den yttre raden. åtminstone på det ena svalgbenet, blott representerad 
af en enda tand. Då är dock denna temligen stor och icke rudimentär, 
hvarigenom man äfven i sådant fall kan åtskilja bada arterna. Braxen har 
i allmänhet något , mindre och talrikare fjäll och flere strålar i analfenan 
än björknan, och dessa skiljaktigheter framhållas i Skandinaviens Fiskar 
och Skandinavisk Fauna såsom utmärkande, men vi hafva iakttagit, att de 
stundom äro försvinnande obetydliga. Så hafva vi stundom hos braxen och 
björknan funnit samma antal strålar i analfenan, nemligen 26. I afseende 
på fjällen, förekomma stundom hos braxen 49—50 och hos björknan 48 i 
sidolinien, och af långsgående fjällrader å hvardera kroppssidan finnas mel- 
lan rygg- och bukfenorna hos den förre stundom 18 och hos den senare 
17 sådana. Framryggen är i allmänhet icke så tunn och starkt hoptryckt 
hos björknan, som hos braxen, och i afseende på färgen råder en temligen 
konstant skilnad dem emellan deruti, att björknanr har bröst- och bukfe- 
norna emot basen köttröda eller rödbrunaktiga, då braxen har dem derstä- 
des gråhvitaktiga eller grågulaktiga och sällan grårödaktiga, eller hos myc- 
ket små hvitaktiga. Såsom anmärkes 1 Skandin. Fauna, slutar ryggfenan 
i allmänhet hos braxen något längre tillbaka än hos björknan, men ej öf- 
ver, utan bakom analfenans början, då den hos den senare slutar ungefär 
öfver nämnda början, eller stundom något litet framom den. Då dessa ar- 
ter stå hvarandra så nära, är det anmärkningsvärdt, att man icke iakttagit 
hybrider dem emellan, ehuru sådane mellan mycket mera och t. o. m. ge- 
neriskt åtskilda arter blifvit anträffade. Detta härleder sig troligen deraf, 
att hybrider af dem likna så mycket endera af föräldrarne, att de icke 
kunnat från den åtskiljas. 
Beskr. Den blir betydligt stor, ehuru dess storlek på 
olika lokaler är mycket vexlaude, utan tvifvel i mån af till- 
gången på föda. I sådane sjöar, der den har ymnig föda, er- 
håller den sina största dimensioner. Så t. ex. uppgifver' Nius- 
son i Skandinavisk Fauna, att han sett en braxen från Fjäll- 
fotasjön i södra Skåne, som vägde 14 skålpund (omkr. 6 kilo- 
gram), och enligt vår erfarenhet har denne sjö stor rikedom 
på Entomostraceer äfvensom på lämplig vegetation. Enligt O. 
G. NorBäcK blir den hos oss stundom 21/, fot eller 750 mill. 
lång och erhåller en vigt af omkr. 8 kilogram. I trakten af 
Upsala hafva vi icke iakttagit någon braxen, som haft längden 
större än 21—22 tum dec.m. eller 630—660 mill. och som 
haft en vigt af 3—4 kilogram. Dess vanliga totallängd här- 
städes är 10—15 tum eller 300—450 mill. — Kroppsformen 
är hög och starkt hoptryckt, ehuru den är underkastad temli- 
gen betydliga vexlingar efter åldern och lokalerne. Dock hafva 
vi icke iakttagit hos oss sådana vexlingar i kroppshöjden, som 
de, hvilka på vissa ställen utomlands blifvit anträffade. Största 
